УХВАЛА

04 травня 2022 року 
м. Київ
справа № 420/15927/21
адміністративне провадження № К/990/9800/22  
Верховний Суд у складі судді-доповідача Касаційного адміністративного суду Стрелець Т.Г.,  перевіривши касаційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 08 листопада 2021 року та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 11 лютого 2022 року у справі № 420/15927/21 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,-
УСТАНОВИВ:
Як вбачається з касаційної скарги та відомостей Єдиного Державного реєстру судових рішень ОСОБА_1 звернувся до Одеського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, у якому просив: 
- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, що полягають у невірному застосуванні складової заробітної плати для призначення ОСОБА_1 пенсії державного службовця, а саме не врахування довідок Про складові заробітної плати, виданих Лиманською селищною радою від 22.12.2020 р. №1755, від 22.12.2020 р. №1756 та від 19.02.2021 р. №502, зокрема: посадового окладу, надбавки за ранг, надбавки за вислугу років, надбавки посадовим особам, надбавки за високі досягнення, премії місячної, інших виплат (матеріальна допомога, премії тощо, нараховані за період, що перевищує календарний місяць), інших виплат (компенсація за невикористані відпустки);
- скасувати рішення №155750002816 від 26.08.2021 р. Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про перерахунок пенсії ОСОБА_1 ;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області перерахувати та обчислити пенсію ОСОБА_1 як державному службовцю, відповідно до ст. 37 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 року № 3723-ХІІ, п. 4 Порядку призначення пенсій деяким категоріям осіб, затвердженого Постановою КМУ №622 від 14.09.2016р. із розрахунку 60% заробітної плати за останнім місцем роботи в Лиманській селищній раді, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області здійснити перерахунок, нарахування і виплату пенсії ОСОБА_1 державного службовця, включити до розрахунку пенсії суми заробітної плати зазначені у довідках про заробітну плату від 22.12.2020р. №1755, від 22.12.2020р. №1756 та від 19.02.2021р. №502, які видані Лиманською селищною радою Роздільнянського району Одеської області (останнім місцем роботи), зокрема: посадовий оклад, надбавку за ранг, надбавку за вислугу років, надбавку посадовим особам, надбавку за високі досягнення, премії місячні, суми інших виплат (матеріальна допомога, премії тощо, нараховані за період, що перевищує календарний місяць), суми інших виплат (компенсація за невикористані відпустки) на підставі довідок від 22.12.2020р. №1755, від 22.12.2020р. №1756 та від 19.02.2021р. №502 про складові заробітної плати, починаючи з 04.02.2021 року (дату звернення із заявою);
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фону України в Одеській області виплатити ОСОБА_1 недоплачені суми пенсії, обчисленої відповідно до ст. 37 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 року № 3723-ХІІ, п. 4 Порядку призначення пенсій деяким категоріям осіб, затвердженого Постановою КМУ № 622 від 14.09.2016р., починаючи з 04.02.2021 р. та виплачувати пенсію в подальшому згідно проведеного перерахунку до виникнення обставин, з якими закон пов`язує виникнення, зміну чи припинення спірних правовідносин.
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 08 листопада 2021 року, яке залишено без змін постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 11 лютого 2022 року, адміністративний позов задоволено частково.
Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо неврахування при переведенні ОСОБА_1 з пенсії за вислугу років, призначену згідно Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» на пенсію за віком шляхом призначення пенсії державного службовця, довідок Лиманської селищної ради Роздільнянського району Одеської області про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця від 22.12.2020 р. №1756 та від 19.02.2021 р. №502.
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 на підставі довідок Лиманської селищної ради Роздільнянського району Одеської області про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця від 22.12.2020р. № 1755, від 22.12.2020 р. № 1756 та від 19.02.2021 р. №502, з 04.02.2021 р. та з урахуванням виплачених сум.
У задоволенні решти позовних вимог - відмовлено.
Не погодившись з судовими рішеннями першої та апеляційної інстанції, відповідач направив до Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду касаційну скаргу, у якій просить скасувати рішення Одеського окружного адміністративного суду від 08 листопада 2021 року та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 11 лютого 2022 року у справі № 420/15927/21 та ухвалити нове рішення яким відмовити в задоволенні позовних вимог.
Відповідно до частини першої статті 334 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі - КАС України) за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі.
Вирішуючи питання щодо можливості відкриття касаційного провадження, суд виходить із такого.
Відповідно до частини першої статті 328 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.
Згідно частини 1 статті 257 КАС України визначено, що за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності.
За визначенням пункту 20 частини першої статті 4 КАС України адміністративною справою незначної складності (малозначною справою) є адміністративна справа, у якій характер спірних правовідносин, предмет доказування та склад учасників тощо не вимагають проведення підготовчого провадження та (або) судового засідання для повного та всебічного встановлення її обставин.
Згідно пункту 3 та 10 частини шостої статті 12 КАС України для цілей цього Кодексу справи щодо оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг, віднесено до категорії справ незначної складності; інші справи у яких суд дійде висновку про їх незначну складність, за винятком справ, які не можуть бути розглянуті за правилами спрощеного позовного провадження.
У даній справі суд першої інстанції, врахувавши наведені положення КАС України, розглянув справу за правилами спрощеного позовного провадження. За предметом спору дана справа не належить до тих, які повинні розглядатися виключно за правилами загального позовного провадження.
Відповідно до пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження), крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.
Згідно з пунктом 4 частини другої статті 330 КАС України у касаційній скарзі зазначаються підстава (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 328 цього Кодексу підстави (підстав).
У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини четвертої   статті 328 цього Кодексу   в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні.
У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 2 частини четвертої   статті 328 цього Кодексу   в касаційній скарзі зазначається обґрунтування необхідності відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду.
У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 3 частини четвертої   статті 328 КАС України   (відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах) скаржник повинен чітко вказати, яку саме норму права судами першої та (або) апеляційної інстанцій було застосовано неправильно, а також обґрунтувати у чому полягає помилка судів при застосуванні відповідної норми права та як, на думку скаржника, відповідна норма повинна застосовуватися.
У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 4 частини четвертої   статті 328 цього Кодексу   в касаційній скарзі зазначається в чому полягає порушення норм процесуального права, що призвело до ухвалення незаконного судового рішення (рішень). Зокрема, якщо скаржник вважає, що судами порушено норми процесуального права щодо недослідження зібраних у справі доказів, неповного встановлення обставин справи, або встановлення обставин, що мають істотне значення, на підставі недопустимих доказів, у касаційній скарзі має бути конкретно зазначено або обставини, які встановлені на підставі недопустимих доказів та чому, на думку скаржника, останні є недопустимими, або зібрані у справі докази, які судом не досліджені, що могло б давати підстави для висновку про порушення цим судом норм процесуального права.
У разі подання касаційної скарги на судове рішення, зазначене у частинах другій і третій   статті 328 цього Кодексу, в касаційній скарзі зазначається обґрунтування того, в чому полягає неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, що призвело до ухвалення незаконного судового рішення (рішень).
Із системного аналізу наведених положень процесуального закону можна зробити висновок, що під час касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій статті 328 КАС України, обґрунтування неправильного застосування судом (судами) норм матеріального права чи порушення ним (ними) норм процесуального права має обов`язково наводитись у взаємозв`язку із посиланням на відповідний пункт (пункти) частини четвертої статті 328 КАС України як на підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга.
Тлумачення положень вищевказаних норм у їхньому взаємозв`язку дає змогу дійти висновку, що процесуальний закон пов`язує можливість касаційного перегляду у справах незначної складності тільки з тими юридичними фактами, вичерпний перелік яких викладений у підпунктах "а", "б", "в" та "г" п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.
При цьому, доведення вищезазначених обставин та, відповідно, права на касаційне оскарження судових рішень у справах незначної складності, покладається на особу, яка подає касаційну скаргу.
Дослідивши касаційну скаргу на предмет відповідності вищенаведеним вимогам процесуального закону, суд установив, що Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області не наводить підстав для касаційного оскарження судових рішень, передбачені частиною четвертою та не обґрунтовує у скарзі підстави передбачені частиною п`ятою статті 328 КАС України.
Касаційна скарга в частині наведених у ній обґрунтувань вимог до суду касаційної інстанції містить лише посилання на фактичні обставини справи, цитати нормативних актів із абстрактним зазначенням, що судами ухвалено судові рішення з порушенням норм процесуального та матеріального права не є належним правовим обґрунтуванням підстав касаційного оскарження судового рішення прийнятого в порядку спрощеного позовного провадження у розумінні статті 328 КАС України.
Так, колегія суддів зазначає, що у справах розглянутих у порядку спрощеного позовного провадження необхідно наводити та обґрунтовувати, як виключні підстави касаційного оскарження передбачені пунктом 2 частини п`ятої статті 328 КАС України так і загальні підстави передбачені частиною четвертою статті 328 КАС України.
При цьому, з урахуванням змін до КАС України, внесених Законом України від 15.01.2020 №460-IX, які набрали чинності 08.02.2020, суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, а тому відсутність у касаційній скарзі визначених законом підстав касаційного оскарження унеможливлює її прийняття до розгляду і відкриття касаційного провадження.
Згідно з пунктом 4 частини п`ятої статті 332 КАС України касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається суддею-доповідачем також, якщо у касаційній скарзі не викладені передбачені цим Кодексом підстави для оскарження судового рішення в касаційному порядку.
За таких обставин касаційна скарга підлягає поверненню особі, що її подала.
Керуючись статтями 328, 330, 332 Кодексу адміністративного судочинства України,
у х в а л и в :
Касаційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 08 листопада 2021 року та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 11 лютого 2022 року у справі № 420/15927/21 - повернути особі, яка її подала.
Роз`яснити, що повернення касаційної скарги не позбавляє права повторного звернення до суду касаційної інстанції в порядку, встановленому законом.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.
Суддя                                                                                                    Т. Г. Стрелець