ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 травня 2022 року
м. Хмельницький

Справа № 686/3226/22
Провадження № 33/4820/256/22

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Хмельницького апеляційного суду Барчук В.М., з участю секретаря судового засідання Мартиненка В.С., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Хмельницькому апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Хмельницького міськрайонного суду від 25 березня 2022 року, -

в с т а н о в и в :
Постановою Хмельницького міськрайонного суду від 25 березня 2022 року
                                ОСОБА_1 ,      ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого у     АДРЕСА_1 , працюючого вантажником                                 на ТОВ «Тропік»,
визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накладено на
нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17 000 (сімнадцять тисяч) грн, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.
       Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави 496 грн 20 коп.
судового збору.

       За постановою суду, ОСОБА_1 23.01.2022 року о 17 год. 24 хв. по вул. Щедріна,5 у м. Хмельницькому керував автомобілем "DAEWOO LANOS", номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, виражене тремтіння пальців рук) та в порушення вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху України відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння. Такими діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення. 
В поданій апеляційній скарзі (з урахуванням доповнення)  ОСОБА_1  просить скасувати постанову  Хмельницького міськрайонного суду від 25 березня 2022 року та на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП закрити відносно нього провадження у справі у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.
Вказує, що автомобілем «DAEWOO LANOS», номерний знак  НОМЕР_1  не керував, працівники поліції його не зупиняли, а підійшли до припаркованого автомобіля. ОСОБА_1 був у гостях, де трішки випив, а повернувся до автомобіля щоб перевірити чи заводиться двигун на морозі. Тоді біля нього зупинився автомобіль поліції.
Надані письмові пояснення поліцейським за свідка на аркуші справи 3 є неправдивими.
Судом не враховано, що підтвердження порушення ПДР показаннями свідків не є належними доказами у справі, оскільки вказані особи у судовому засіданні не допитувалися та не попереджалися про кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправдивих свідчень. Свідчення службової особи – інспектора патрульної поліції не можуть вважатись об`єктивними доказами у справі.
Матеріали справи не містять доказів на підтвердження факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом.
Протокол про адміністративне правопорушення сам по собі не є доказом у справі.
Перебування за кермом транспортного засобу, який не є в стані руху, особи в нетверезому стані не є доказом вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, оскільки саме перебування особи на місці водія не доводить факт керування транспортним засобом, незалежно від наявності ввімкненого двигуна.
Крім того, ОСОБА_1 зазначає, що не був відсторонений працівниками поліції від керування транспортним засобом.

Вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення ОСОБА_1 на підтримку поданої апеляційної скарги, перевіривши доводи апеляційної скарги, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає задоволеню з наступних підстав.
Відповідно до ст.ст.252, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Вказані вимоги при розгляді даної справи судом першої інстанції дотримані в повній мірі.
       Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення від 23.01.2022 серії ААБ №049311 ОСОБА_1 23.01.2022 року о 17 год. 24 хв. по вул. Щедріна,5 у м. Хмельницькому керував автомобілем "DAEWOO LANOS", номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, виражене тремтіння пальців рук) та в порушення вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху України відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння. 
       Такими діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення. 

       Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП підтверджується: 
       - письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які підтвердили, що ОСОБА_1 у їх присутності відмовився від проходження огляду на виявлення стану алкогольного сп`яніння як на місці зупинки транспортного засобу за допомогою приладу «Драгер» так і в медичному закладі; 
       - відеозаписами з відеореєстратора автомобіля та з нагрудних камер поліцейських, на яких зафіксовані обставини вчиненого ОСОБА_1 правопорушення та з яких видно, що огляд /відмова від проходження огляду/ на стан алкогольного сп`яніння проведений з дотриманням вимог ст.266 КУпАП та Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом МВС України, МОЗ України від 09.11.2015 р. № 1452/735.         
       Давши належну оцінку наявним в матеріалах справи та дослідженим судом доказам відповідно до ст.252 КУпАП, суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.
       Стягнення за вчинене правопорушення на ОСОБА_1  місцевим судом накладене відповідно до правил, передбачених ст.33 КУпАП.  
З урахуванням викладеного, безпідставними є доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 про відсутність в його діях складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

       Відповідно до ч.2 ст.266 КУпАП огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

       Огляд /відмова від проходження огляду/ ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння здійснювався працівниками поліції із застосуванням технічних засобів відеозапису.
       Письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , у присутності яких ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння підтверджені обставини вчиненого правопорушення, які зафіксовані на відеозаписах.        

       Не заслуговують на увагу твердження ОСОБА_1 про те, що протокол про адміністративне правопорушення сам по собі не є доказом вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення.
       Так, протокол про адміністративне правопорушення сам по собі не доводить вину особи у вчиненні адміністративного правопорушення, проте протокол судом оцінюється, як доказ, у сукупності з іншими доказами у справі, які підтверджують наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи у вчиненні правопорушення та інші обставини, які мають значення для вирішення справи.
       Посилання в апеляційній скарзі на те, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом, спростовуються відеозаписами з відеореєстратора автомобіля та з нагрудних камер поліцейських. 
В судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_1 не навів доводів, які б спростували висновки суду першої інстанції про доведеність його вини у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП. 
Судом першої інстанції правильно встановлені обставини вчиненого ОСОБА_1 правопорушення, а висновки суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП ґрунтуються на належних, допустимих та достатніх доказах. 
За таких обставин, з урахуванням цілої низки матеріалів, які в повному обсязі підтверджують вину ОСОБА_1  в порушенні п 2.5 ПДР України, постанова суду є законною та справедливою, і підстави для її скасування відсутні.
З врахуванням викладеного та керуючись ст. 294 КУпАП суд, -
п о с т а н о в и в :
Постанову Хмельницького міськрайонного суду від 25 березня 2022 року відносно  ОСОБА_1 залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_1 – без задоволення.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно і оскарженню не підлягає. 
Суддя Хмельницького 
апеляційного суду                                                 В.М. Барчук