Ухвала
8 серпня 2022 року
м. Київ
справа № 758/14844/18
провадження № 61-7364ск22
Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: Карпенко С. О. (судді-доповідача), Ігнатенка В. М., Стрільчука В. А., розглянувши касаційну скаргу адвоката Старости Івана Івановича, який діє в інтересах ОСОБА_1 , на рішення Подільського районного суду міста Києва від 3 серпня 2020 року та постанову Київського апеляційного суду від 7 липня 2022 року у справі за позовомОСОБА_2 до ОСОБА_3 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Буржинська Дарина Василівна, ОСОБА_1 , про визнання недійсним договору довічного утримання, 
ВСТАНОВИВ:
2 серпня 2022 року подана касаційна адвоката Старости І. І., який діє в інтересах ОСОБА_1 , на рішення Подільського районного суду міста Києва від 3 серпня 2020 року та постанову Київського апеляційного суду від 7 липня 2022 року, повний текст якої складено 19 липня 2022 року.
Відповідно до частини третьої статті 3 Цивільного процесуального кодексу (далі - ЦПК) України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи. 
Частиною першою статті 394 ЦПК України передбачено, що одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).
Частиною другою статті 389 ЦПК України визначено, що підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках:
1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;
2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;
3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;
4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.
Відповідно до пункту 5 частини другої статті 392 ЦПК України у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга, з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 цього Кодексу підстави (підстав).
Відповідно до частини восьмої статті 394 ЦПК України в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження та строк для подання учасниками справи відзиву на касаційну скаргу.
Підставою касаційного оскарження рішення Подільського районного суду міста Києва від 3 серпня 2020 року та постанови Київського апеляційного суду від 7 липня 2022 року заявник вказує неправильне застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального права, а саме застосування норм права без урахування висновків щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у постанові Верховного Суду у складі об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 5 вересня 2019 року у справі № 638/2304/17 (провадження № 61-2417сво19), у постановах Верховного Суду від 9 листопада 2021 року у справі № 199/9911/14 (провадження № 61-2179св21), від 30 січня 2019 року у справі № 686/7880/17 (провадження № 61-44571св18), від 16 червня 2022 року у справі № 349/408/18 (провадження № 61-19108св21), від 5 жовтня 2020 року у справі № 607/2905/18 (провадження № 61-249св20), від 13 січня 2021 року у справі № 264/949/19 (провадження № 61-16692св19), від 28 квітня 2021 року у справі № 715/316/18 (провадження № 61-13626св20), від 29 вересня 2021 року у справі № 569/4688/15-ц (провадження 
№ 61-12996св20), від 28 березня 2018 року у справі № 520/8073/16-ц (провадження № 61-4114св17), від 28 січня 2021 року у справі № 734/904/18 (провадження № 61-15732св19), від 30 березня 2021 року у справі № 650/1252/17 (провадження № 61-18032св20), від 12 червня 2019 року у справі № 627/1761/16 (провадження № 61-17349св18), від 22 липня 2020 року у справі № 200/11451/14 (провадження № 61-37327св18), у постанові Верховного Суду України від 25 травня 2016 року у справі № 6-605цс16 (пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України).
У випадку визначення підставою касаційного оскарження судових рішень пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України, касаційна скарга має містити посилання на постанови саме Верховного Суду, в яких зроблено висновок щодо застосування норми права, із зазначенням, у чому саме полягає невідповідність оскаржених судових рішень сформованій практиці у подібних правовідносинах. 
Тому посилання заявника на незастосування судами першої та апеляційної інстанцій в оскаржуваних судових рішеннях ухвали Великої Палати Верховного Суду від 7 квітня 2020 року у справі № 504/2457/15-ц (провадження 
№ 14-726цс19) касаційним судом не приймаються.
Крім того, підставою касаційного оскарження судових рішень заявник визначає те, що суди ухвалили рішення про його права, свободи, інтереси та обов`язки, проте не залучили до участі у справі; суди не дослідили зібрані у справі докази; суд апеляційної інстанції необґрунтовано відхилив клопотання про допит свідків (пункт 4 частини другої статті 389 ЦПК України).
Касаційна скарга подана у визначений законодавством строк та оформлена відповідно до вимог статті 392 ЦПК України, зокрема містить підстави касаційного оскарження, передбачені пунктами 1, 4 частини другої 
статті 389 ЦПК України.
З огляду на викладене, касаційний суд доходить висновку про відкриття касаційного провадження та витребування матеріалів справи.
Керуючись статтями 389, 394, 395 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду
УХВАЛИВ:
Відкрити касаційне провадження за касаційною скаргою адвоката Старости Івана Івановича, який діє в інтересах ОСОБА_1 , на рішення Подільського районного суду міста Києва від 3 серпня 2020 року та постанову Київського апеляційного суду від 7 липня 2022 року. 
Витребувати з Подільського районного суду міста Києва матеріали цивільної справи № 758/14844/18 за позовом  ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Буржинська Дарина Василівна, ОСОБА_1 , про визнання недійсним договору довічного утримання. 
Роз`яснити учасникам справи право подати до суду касаційної інстанції з додержанням вимог статті 395 ЦПК України відзив на касаційну скаргу в письмовій формі протягом десяти днів з дня вручення ухвали про відкриття касаційного провадження.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:                                                                                                                        С. О. Карпенко 
В. М. Ігнатенко 
В. А. Стрільчук