ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

25 травня 2022 року 	м. Дніпро	справа № 160/9143/19	

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді  Прокопчук Т.С. (доповідач),
                               суддів:  Шлай А.В., Кругового О.О.,     
розглянувши в порядку письмового провадження в місті Дніпрі апеляційну скаргу  Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області
на ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 14 червня 2021 року  (головуючий суддя: Захарчук-Борисенко Н.В.) по адміністративній справі № 160/9143/19, розглянутої у спрощеному провадженні
за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 23.10.2019 року задоволено позов ОСОБА_1 , визнані дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (далі ГУ ПФУ  в Дніпропетровській області ) щодо прийняття рішення «Про відмову у перерахунку пенсії» ОСОБА_1 від 27.05.2019 року за № 126/03.22-19    - протиправними,   відповідача зобов`язано перерахувати та надалі виплачувати ОСОБА_1 пенсію за ч. 3 ст. 57 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» №796-ХІІ від 28.02.1991 року (далі - Закон №796-ХІІ) із визначенням середньомісячного заробітку за довідкою від 10.05.2019 року № 36, виданою Комунальним Закладом «Павлоградської міської лікарні № 1» Павлоградської міської ради, із збільшенням пенсії у розмірі 50% від заробітку за понаднормативний стаж роботи відповідно ч. 2 ст. 56  Закону №796-ХІІ, починаючи з 01.06.2019 року, з урахуванням недоплачених сум.
Рішення набрало законної сили, на виконання рішення суду позивачу 26.11.2019 року виданий виконавчий лист.
У виконання рішення суду першої інстанції за інформацію ГУ ПФУ в Дніпропетровській області здійснено перерахунок пенсії ОСОБА_1 , який за розрахунком відповідача призведе до зменшення розміру пенсії, а тому пенсія позивачу виплачується в попередньому розмірі.
Вважаючи такі дії відповідача протиправними, а рішення суду по справі не виконаним, позивач 18.05.2021 року звернувся до суду в порядку ст. 383 КАС України з вказаною заявою,  в якій просив визнати протиправним рішення  ГУ ПФУ в Дніпропетровській області про відмову у перерахунку пенсії   від 04.12.2019 року за № 11132/03. 22-12, від 03.08.2020 року за № 14654-14741/Ф -03/8-0400/20, зобов`язати  відповідача виконати рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 23.10.2019 року по справі № 160/9143/19 згідно резолютивної частини рішення.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 14.06.2021 року заява задоволена частково, визнано  протиправним рішення  ГУ ПФУ в Дніпропетровській області про відмову у перерахунку пенсії  від 04.12.2019 року за № 1132/03. 22-12,  відповідача зобов`язано виконати рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 23.10.2019 року по справі №160/9143/19,   перерахувати та виплачувати пенсію відповідно ч. 3 ст. 57 Закону №796-ХІІ  із зазначенням середньомісячного заробітку за довідкою від 10.05.2019 року №36, виданою Комунальним Закладом  Павлоградської міської лікарні № 1  Павлоградської міської ради із збільшенням пенсії у розмірі 50% від заробітку за понаднормативний стаж роботи відповідно ч. 2 ст. 56 Закону  №796-ХІІ, починаючи з 01.06.2019 року, з урахуванням недоплачених сум. У задоволенні іншої частини заяви   відмовлено.
Не погодившись з ухвалою суду першої інстанції, відповідачем подано апеляційну скаргу, в якій апелянт просить ухвалу скасувати та відмовити в задоволенні заяви позивача з підстав правомірності дій пенсійного органу, зазначає, що рішення суду від 23.10.2019 року по справі №160/9143/19 перебуває на примусовому виконанні, виконавче провадження не завершено.
У відзиві на апеляційну скаргу позивач посилається на правомірність прийнятої судом першої інстанції ухвали, в зв`язку з чим просить залишити її без змін, а скаргу без задоволення.
Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, а також правильність застосування судом норм матеріального та процесуального права та правової оцінки обставин у справі колегія суддів вважає  вимоги апеляційної скарги  не обґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню з огляду на наступне.
Статтею 129 - 1 Конституції України визначено, що судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.
Приписами ч.2 ст.14, ч.1 ст.370 КАС України передбачено, що судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.
Відповідно до ч. 1 ст. 383 КАС України особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.
Зазначені правові норми КАС України мають на меті забезпечення належного виконання судового рішення. Правовий інститут контролю за виконанням рішення суду, механізм якого унормований, у тому числі і приписами ст.383 КАС України, підлягає застосуванню виключно у разі наявності протиправних рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень щодо виконання рішення суду, що порушує права та законні інтереси позивача, в свою чергу, що має бути підтверджено відповідними доказами.
Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постановах від 5.02. 2020 року у справі № 640/10843/19, від 28.04.2020 року у справі № 611/26/17.
Матеріали справи свідчать, що  ухвалене 23.10.2019 року  по справі № 160/9143/19  рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду звернуто до виконання, ГУ ПФУ в Дніпропетровській області вчинив дії, спрямовані на виконання рішення суду, здійснив перерахунок пенсії   ОСОБА_1 , розмір якого за розрахунком відповідача призвів би до зменшення розміру пенсії, а тому пенсія позивачу виплачується в попередньому розмірі,   про що ГУ ПФУ в Дніпропетровській області повідомлено позивача листом від 04.12.2019 року №1132/03.22-12.
Разом з тим пенсійним органом не враховано, що Закон №796-ХІІ   є спеціальним законом - спеціальні норми якого є певною мірою  виключними, тобто виключають із загального, необмеженого кола суб`єктів певну групу загального Закону. Цим Законом визначено основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їх життя і здоров`я та створює єдиний порядок визначення категорій зон радіоактивно забруднених територій, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту потерпілого населення.
Із матеріалів справи вбачається, що ГУ ПФУ в Дніпропетровській області при розрахунку позивачу пенсійних виплат у відповідності до прийнятого судом рішення  застосовуються положення ч. 2  ст. 27 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування"  (далі  Закон №1058), які не передбачені висновком даного рішення суду.
Положення ч.2 ст. 27 Закону №1058  дає право вибору особі щодо умов та порядку застосування Закону  №796-ХІІ  або Закону  №1058. При цьому норми Закону №796-ХІІ не містять жодних положень щодо обмеження частини пенсії, обрахованої відповідно до його положень за період роботи особи на територіях радіоактивного забруднення максимальною величиною 168,00 грн., передбаченою КМ України у постанові  «Про підвищення, розмірів трудових пенсій»  від 15.04.2003 року № 544.
Аналогічна правова позиція наведена Верховним Судом у постанові від 09.04.2020 року у адміністративній справі № 560/869/17.
Починаючи з 01.01.2004 року, із впровадженням в Україні пенсійної реформи, призначення та перерахунок трудових пенсій особам, які постраждали внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС, лише на підставі Закону №796-ХІІ, без врахування положень  Закону №1058-ІV, є неможливим; і навпаки - застосування окремих положень  Закону №1058-ІV  не є перешкодою до використання до цієї категорії осіб при обрахунку пенсії  Закону №796- XII.
Судом першої інстанції вірно зазначено, що Конституційний Суд України неодноразово указував на те, що у всіх випадках визнається верховенство спеціального  Закону  над загальним і першість мають норми саме спеціальних законів.
В силу викладеного суд першої інстанції дійшов  вірного висновку, що дії ГУ ПФУ в Дніпропетровській області за результатами виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 23.10.2019 року по справі №160/9143/19 щодо розрахунку  розміру пенсії позивача з надбавками станом на 01.06.2019 року  обмежують розмір належної позивачу пенсії, порушують його право на соціальний захист, у зв`язку з чим є протиправними.
Суд першої інстанції вірно згідно приписів ч.5 ст.242 КАС України врахував при розгляді справи по суті висновок Верховного суду по справі №185/3453/17 (2-а/185/265/17) від 27.03.2020 року , та указав в оскаржуваній ухвалі, що позивач має право на підставі ч. 3 ст. 57 Закону №796- XII на перерахунок пенсії з урахуванням середньомісячного фактичного заробітку на території радіоактивного забруднення за довідкою від 10.05.2019 року за № 36, виданою Комунальним Закладом  Павлоградської міської лікарні № 1  Павлоградської міської ради, із збільшенням пенсії у розмірі 50% від заробітку за понаднормативний стаж роботи відповідно ч. 2 ст. 56 Закону №796- XII, починаючи з 01.06.2019 року, з урахуванням недоплачених сум пенсії.
Згідно приписів ч.6  ст.383 КАС України  за відсутності обставин протиправності відповідних рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень - відповідача та порушення ним прав, свобод, інтересів особи-позивача, суд залишає заяву без задоволення. За наявності підстав для задоволення заяви суд постановляє ухвалу в порядку, передбаченому   ст.249 КАС України.
Відтак, враховуючи наведене та приймаючи до уваги правову оцінку аргументів сторін, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що відповідачем не допущено порушення норм чинного законодавства під час виконання рішення суду, яке набрало законної сили.
Доводами апеляційної скарги зазначені обставини не спростовані. 
За таких обставин суд апеляційної інстанції вважає, що судом першої інстанції в достатньому обсязі з`ясовано обставини справи та оскаржувана ухвала прийнята з додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому підстави для скасування ухвали суду відсутні.
Керуючись ст. 315, 316, 325, 383 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області - залишити без задоволення.
Ухвалу   Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 14 червня 2021року   по адміністративній справі № 160/9143/19 - залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили 25 травня 2022 року, та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.    

Головуючий - суддя                                                                      Т.С. Прокопчук 

                               суддя                                                                      А.В. Шлай 

                               суддя                                                                      О.О. Круговий