ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

04 липня 2022 року 	м. Дніпро	справа № 340/10239/21	

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді  Ясенової Т.І. (доповідач),
                               суддів:  Суховарова А.В., Головко О.В.,     
розглянувши в порядку письмового провадження в м. Дніпрі адміністративну справу за апеляційною скаргою Кетрисанівської сільської ради на рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 29 березня 2022 року (суддя Брегей Р.І.) в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Кетрисанівської сільської ради Кропивницького району Кіровоградської області про визнання протиправними і скасування рішення та зобов`язати вчинити певні дії,- 

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Кетрисанівської сільської ради Кропивницького району Кіровоградської області, в якому просив: 
- визнати протиправними та скасувати рішення шостої сесії восьмого скликання Кетрисанівської сільської ради «Про відмову в затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність (шляхом безоплатної передачі) для ведення особистого селянського господарства ОСОБА_1 » від 19 травня 2021 року №1118;
- зобов`язати Кетрисанівську сільську раду затвердити проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки громадянину ОСОБА_1 у власність для ведення особистого селянського господарства (код КВЦПЗ: 01.03) загальною площею 2,0000 га за адресою: Кіровоградська область, Бобринецький район, Миколо-Бабанська сільська рада.
Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 29 березня 2022 року позов задоволено частково.
Визнано протиправним і скасовано рішення Кетрисанівської сільської ради Кропивницького району Кіровоградської області від 19 травня 2021 року №1118, яким ОСОБА_1 відмовлено у задоволенні заяви про затвердження проекту зі землеустрою стосовно відведення у власність земельної ділянки площею 2 га з кадастровим номером 3520884800:02:000:0643. 
Зобов`язано Кетрисанівську сільську раду Кропивницького району Кіровоградської області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про затвердження проекту зі землеустрою стосовно відведення у власність земельної ділянки площею 2 га з кадастровим номером 3520884800:02:000:0643, врахувавши правові висновки суду. 
В іншій частині відмовлено.
Кетрисанівською сільською радою Кропивницького району Кіровоградської області подано апеляційну скаргу. 
В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначено про те, що Кетрисанівська сільська рада здійснила розпорядження землями комунальної власності шляхом зміни цільового призначення земельних ділянок, тому затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, на яку претендує позивач, для ведення особистого селянського господарства є неможливим, оскільки земельна ділянка має інше цільове призначення.  
Відповідно до вимог статті 311 КАС України справа розглянута в порядку письмового провадження.
Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла таких висновків.
Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено матеріалами справи, позивач звернувся до Миколо-Бабанської сільської ради з заявою про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у приватну власність загальною площею до 2,0000 га за рахунок земель сільськогосподарського призначення із земель комунальної власності на території Миколо-Бабанської сільської ради Бобринецького району Кіровоградської області.
Рішенням тридцять четвертої сесії сьомого скликання Миколо-Бабанської сільської ради Кіровоградської області «Про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки» від 20 жовтня 2020 року №1122 надано дозвіл громадянину ОСОБА_1 на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, для ведення особистого селянського господарства на території Миколо-Бабанської сільської ради, розміром 2,0000 га, за рахунок земель комунальної власності.
На виконання вказаного рішення Миколо-Бабанської сільської ради між ОСОБА_1 та ФОП ОСОБА_2 укладено договір від 22 жовтня 2020 року №409/10-20 на виконання робіт.
ФОП ОСОБА_2 був розроблений проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки громадянину ОСОБА_1 у власність для ведення особистого селянського господарства (код КВЦПЗ: 01.03) загальною площею 2,0000 га за адресою: Кіровоградська область, Бобринецький район, Миколо-Бабанська сільська рада 
У квітні 2021 року позивачем подано заяву про затвердження вищевказаного проекту та примірник проекту до Кетрисанівської сільської ради.
Натомість Кетрисанівською сільською радою прийнято рішення шостої сесії восьмого скликання «Про відмову у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність (шляхом безоплатної передачі) для ведення особистого селянського господарства ОСОБА_1 » від 19 травня 2021 року №1118 у зв`язку з метою уникнення загрози збільшення вітрових та водних ерозійних процесів на території Кетрисанівської сільської ради та відповідно до рішення п`ятої сесії восьмого скликання Кетрисанівської сільської ради Кропивницького району Кіровоградської області від 26 лютого 2021 року за №156 «Про створення громадських пасовищ на території Кетрисанівської сільської ради» земельні ділянки номінальної власності сільськогосподарського призначення під пасовищами, які не надані у власність і користування та розташовані за межами населених пунктів на території Кетрисанівської сільської ради Кропивницького району Кіровоградської області, відведено під громадські пасовища (КЦВПЗ 18.00).
Вважаючи протиправним зазначене рішення позивач звернувся до суду з відповідним позовом.
Надаючи оцінку спірним правовідносинам, колегія суддів виходить з наступного.
Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно з частинами 8-10 статті 118 Земельного кодексу України (в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин) проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки погоджується в порядку, встановленому статтею 186-1 цього Кодексу.
Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, у двотижневий строк з дня отримання погодженого проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (а в разі необхідності здійснення обов`язкової державної експертизи землевпорядної документації згідно із законом - після отримання позитивного висновку такої експертизи) приймає рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність.
Відмова органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування у передачі земельної ділянки у власність або залишення клопотання без розгляду можуть бути оскаржені до суду.
Відповідно до ч. 2 ст. 50 Закону України «Про землеустрій» (в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин) проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок погоджуються та затверджуються в порядку, встановленому Земельним кодексом України.
Згідно з ч.3 ст.50 Закону України Про землеустрій (в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин) проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок включають: завдання на розроблення проекту землеустрою; пояснювальну записку; копію клопотання (заяви) про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (у разі формування та/або зміни цільового призначення земельної ділянки за рахунок земель державної чи комунальної власності); рішення Верховної Ради Автономної Республіки Крим, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (у випадках, передбачених законом); письмову згоду землевласника (землекористувача), засвідчену нотаріально (у разі викупу (вилучення) земельної ділянки в порядку, встановленому законодавством), або рішення суду; довідку з державної статистичної звітності про наявність земель та розподіл їх за власниками земель, землекористувачами, угіддями; матеріали геодезичних вишукувань та землевпорядного проектування (у разі формування земельної ділянки); відомості про обчислення площі земельної ділянки (у разі формування земельної ділянки); копії правовстановлюючих документів на об`єкти нерухомого майна для об`єктів будівництва, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з середніми та значними наслідками, які розташовані на земельній ділянці; розрахунок розміру втрат сільськогосподарського та лісогосподарського виробництва (у випадках, передбачених законом); розрахунок розміру збитків власників землі та землекористувачів (у випадках, передбачених законом); акт приймання-передачі межових знаків на зберігання (у разі формування земельної ділянки); акт перенесення в натуру (на місцевість) меж охоронних зон, зон санітарної охорони, санітарно-захисних зон і зон особливого режиму використання земель за їх наявності (у разі формування земельної ділянки); перелік обмежень у використанні земельних ділянок; викопіювання з кадастрової карти (плану) або інші графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки (у разі формування земельної ділянки); кадастровий план земельної ділянки; матеріали перенесення меж земельної ділянки в натуру (на місцевість) (у разі формування земельної ділянки); матеріали погодження проекту землеустрою.
Згідно з ч. 6 та ч.7 ст. 186-1 Земельного кодексу України (в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин) підставою для відмови у погодженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки може бути лише невідповідність його положень вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, документації із землеустрою або містобудівній документації.
У разі якщо проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки підлягає обов`язковій державній експертизі землевпорядної документації, погоджений проект подається замовником або розробником до центрального органу виконавчої влади, що здійснює реалізацію державної політики у сфері земельних відносин, або його територіального органу для здійснення такої експертизи.
Органам, зазначеним у частинах першій - третій цієї статті, при погодженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки забороняється вимагати:
додаткові матеріали та документи, не включені до проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки відповідно до статті 50 Закону України «Про землеустрій» ;
надання погодження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки будь-якими іншими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування, підприємствами, установами та організаціями;
проведення будь-яких обстежень, експертиз та робіт.
Кожен орган здійснює розгляд та погодження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки самостійно та незалежно від погодження проекту іншими органами, зазначеними у частинах першій - третій цієї статті, у визначений законом строк.
Так, ст.186 Земельного кодексу України (в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин) встановлений порядок затвердження землевпорядної документації.
При цьому, затвердження проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок приймається не на власний розсуд відповідача, а відповідно до ст.ст.6,13,14 Конституції України виключно в встановленому законом порядку.
Отже, системний аналіз наведених норм права дає можливість дійти висновку, що законом передбачено певний алгоритм та поетапність процесу безоплатної передачі земельних ділянок державної та комунальної власності у власність громадян, а саме:
1) подання громадянином клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування щодо отримання земельної ділянки у власність;
2) отримання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (або мотивовану відмову у його наданні);
3) після розроблення проекту землеустрою такий проект погоджується, зокрема з територіальним органом центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин у відповідності до приписів статті 186-1 ЗК України;
4) здійснення державної реєстрації сформованої земельної ділянки у Державному земельному кадастрі;
5) подання громадянином погодженого проекту землеустрою до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність, про що, в свою чергу, такий орган у двотижневий строк, зобов`язаний прийняти відповідне рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність або рішення про відмову передання земельної ділянки у власність чи залишення клопотання без розгляду.
При цьому з вищенаведених норм Земельного кодексу України вбачається, що підставою для відмови у затвердженні проекту землеустрою може бути лише те, що проект землеустрою не погоджено в порядку, встановленому статтею 186-1 Земельного кодексу України, а також відсутність обов`язкової державної експертизи у визначених законом випадках та відомостей щодо державної реєстрації сформованої земельної ділянки у Державному земельному кадастрі.
Жодних інших правових підстав для відмови у затвердженні проекту землеустрою після його погодження в порядку статті 186-1 Земельного кодексу України, норми статті 118 Земельного кодексу України не містять. При цьому, враховуючи погодження Земельного кодексу України в редакції чинній на час погодження проекту землеустрою, перевірка на відповідність проекту землеустрою вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів має здійснюватися саме на етапі погодження такого проекту.
Аналогічну правову позицію щодо застосування вищезазначених норм права викладено у постанові Верховного Суду від 01.07.2021 року, у справі № 260/1294/18, яка у відповідності до положень частини 5 статті 242 КАС України повинна бути врахована судом апеляційної інстанції.
Як свідчить зміст спірного рішення, відповідач взагалі не здійснював перевірку на відповідність вимог Закону України Про землеустрій та Земельного кодексу України поданого позивачем проекту землеустрою.
Як встановив суд першої інстанції, рішенням п`ятої сесії восьмого скликання Кетрисанівської сільської ради Кропивницького району Кіровоградської області від 26.02.2021 №156 вирішено створити громадські пасовища в адміністративних межах Кетрисанівської сільської ради Кропивницького району Кіровоградської області орієнтовною площею 5660 га.
Скаржник наполягає на неможливості затвердження проекту землеустрою земельної ділянки, на яку претендує позивач, саме з підстав наявності вказаного рішення.
Колегія суддів звертає увагу, що згідно з частиною другою статті 34 Земельного кодексу України органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування можуть створювати на землях, що перебувають у власності держави чи територіальної громади, громадські сіножаті і пасовища. Однак, відповідачем не надано суду належних доказів розроблення та затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки з метою створення громадського пасовища, формування земельної ділянки з відповідним цільовим призначенням та її реєстрації у Державному земельному кадастрі, реєстрації прав у державному реєстрі тощо. Рішення п`ятої сесії восьмого скликання Кетрисанівської сільської ради Кропивницького району Кіровоградської області від 26.02.2021р. №156 є лише однією з початкових стадій формування земельної ділянки, а його прийняття не означає позитивного вирішення питання по суті.
З урахуванням викладеного суд дійшов висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення.
Керуючись статтями 241-245, 250, 315, 316, 321, 322, 327, 329 КАС України, суд 

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Кетрисанівської сільської ради залишити без задоволення.
Рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 29 березня 2022 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту судового рішен    
Головуючий - суддя                                                                      Т.І. Ясенова 

                               суддя                                                                      А.В. Суховаров 

                               суддя                                                                      О.В. Головко