П О С Т А Н О В А 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа №  240/10170/21 
Головуючий суддя 1-ої інстанції - Капинос О.В.
Суддя-доповідач -  Біла Л.М.   
21 квітня 2022 року                                                                                                    м. Вінниця
Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді:  Білої Л.М. 
суддів:  Гонтарука В. М.  Матохнюка Д.Б. , 

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 02 грудня 2021 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Громадська організація "Проти придурків та ідіотів" до Коростишівської міської ради про визнання протиправною відмову, зобов`язання вчинити дії, 
В С Т А Н О В И В :
В травні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Коростишівської міської ради, в якому просив:
- визнати протиправною відмову Коростишівської міської ради у наданні повної інформації на запит ОСОБА_1 від 06.04.21 року;
- зобов`язати Коростишівську міську раду надати ОСОБА_1 повну інформацію на його запит від 06.04.21 року.
Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 02 грудня 2021 року в задоволенні позову відмовлено.
Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, позивачем подано апеляційну скаргу, в якій  апелянт просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове рішення, яким позов задовольнити в повному обсязі.
Обгрунтовуючи вимоги апеляційної скарги, позивач відзначає про порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування дійсних обставин справи, що призвело до ухвалення протиправного рішення.
Відповідач, скориставшись правом подання письмових заперечень на апеляційну скаргу, надіслав заяву, в якій заперечив проти задоволення вимог апелянта та просив відмовити в задоволенні апеляційної скарги.
Відповідно до п.3 ч.1 ст.311 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).
Враховуючи, що матеріали справи містять достатньо доказів для вирішення спору, колегія суддів вважає за можливе розглядати справу в порядку письмового провадження.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, а також правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, суд апеляційної інстанції дійшов наступних висновків.
Судом встановлені наступні обставини справи.
06.04.2021 позивач звернувся із запитом до Коростишівської міської ради щодо надання наступної інформації.
Зокрема, позивач просив надати:
1. Прізвище, ім`я по батькові кожної з 10 посадових осіб прийнятих на посади, зазначені в абзаці 3 статті 3 Закону України "Про службу в органах місцевого самоврядування", в період з 25 листопада 2020 року, у зв`язку із затвердженням,
2. Копію розпорядчих документів про затвердження кожної з 10 посадових осіб прийнятих на посади, зазначені в абзаці 3 статті 3 Закону України "Про службу в органах місцевого самоврядуванн", в період з 25 листопада 2020 року, у зв`язку у зв`язку із затвердженням.
3. Прізвище, ім`я по батькові 1 посадової особи прийнятої на посаду, зазначену в абзаці 3 статті 3 Закону України "Про службу в органах місцевого самоврядування" у зв`язку із обранням, в період з 25 листопада 2020 року.
4. Копію (витяг з), документу про обрання даної посадової особи, обрану на посаду, зазначену в абзаці 3 статті 3 Закону України "Про службу в органах місцевого самоврядування", в період з 25 листопада 2020 року.
5. Прізвище, ім`я по батькові кожної з 4 посадових особи, призначених на посади, зазначені в абзаці 4 статті 3 Закону України "Про службу в органах місцевого самоврядування", на конкурсній основі, в період з 25 листопада 2020 року.
6. Копію розпорядчого документу про затвердження кожної з 4 посадових особи, призначених на посади, зазначені в абзаці 4 статті 3 Закону України "Про службу в органах місцевого самоврядування", на конкурсній основі, в період з 25 листопада 2020 року, а також інформацію про оприлюднення конкурсу, проведення іспиту (копію протоколу) та відбір кандидатів (копію протоколу).
7. Прізвище, ім`я по батькові кожної з 3 посадових особи, прийнятих на посади, зазначені в абзаці 4 статті 3 Закону України "Про службу в органах місцевого самоврядування", за результатами стажування, в період з 25 листопада 2020 року,
8. Копію розпорядчого документу про затвердження кожної з З посадових особи, прийнятих на посади, зазначені в абзаці 4 статті 3 Закону України "Про службу в органах місцевого самоврядування", за результатами стажування, в період з 25 листопада 2020 року, а також розпорядчих документів про призначення стажування та затвердження результатів стажування.
9. Копію розпорядчого документу про зарахування до кадрового резерву кожної з 3 посадових осіб, прийнятих на посади, зазначені в абзаці 4 статті 3 Закону України "Про службу в органах місцевого самоврядування", за результатами стажування, в період з 25 листопада 2020 року.
10.Прізвище, ім`я по батькові кожної з 8 посадових особи, прийнятих на посади, зазначені в абзаці 4 статті 3 Закону України "Про службу в органах місцевого самоврядування", за переведенням, в період з 25 листопада 2020 року.
11.Копію розпорядчого документу про затвердження кожної з 8 посадових особи, прийнятих на посади, зазначені в абзаці 4 статті 3 Закону України "Про службу ворганах місцевого самоврядування", за переведенням, в період з 25 листопада 2020 року.
Позивач зазначає, що на його запит відповідач повної інформації по суті звернення не надав, тому звернувся до суду.
13 квітня 2021 року за вих. №03-17/Х-682 Коростишівською міською радою була надана відповідь на запит позивача від 06.04.2021
Позивач, вважаючи, що відповідач у встановлений законом термін повної інформації по суті звернення не надав, звернувся до суду з даним позовом.
Приймаючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції дійшов висновку, що відповідачем в межах строку встановленого Законом України "Про доступ до публічної інформації" надано відповіді на всі питання позивача поставлені у запиті від 06.04.2021 року.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів враховує наступне.
Частинами другою та третьою статті 34 Конституції України визначено, що кожен має право вільно збирати, зберігати, використовувати і поширювати інформацію усно, письмово або в інший спосіб - на свій вибір.
Згідно ст.40 Конституції України, усі мають право направляти індивідуальні чи колективні письмові звернення або особисто звертатися до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових і службових осіб цих органів, що зобов`язані розглянути звернення і дати обґрунтовану відповідь у встановлений законом строк.
Реалізацію вказаного права громадянами України закріпленого у статті 40 Конституції України права регламентовано Законом України "Про доступ до публічної інформації" від 13.01.2011 №2939-VI та Законом України "Про звернення громадян" від 02.10.1996 №393/96-ВР.
Згідно зі ст. 1 Закону України "Про доступ до публічної інформації" за № 2939-VI від 13.01.2011 (далі Закон №2939-VI), публічна інформація це відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання суб`єктами владних повноважень своїх обов`язків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом. Публічна інформація є відкритою, крім випадків, встановлених законом.
У відповідності до ст. 2 Закону №2939-VI, метою цього Закону є забезпечення прозорості та відкритості суб`єктів владних повноважень і створення механізмів реалізації права кожного на доступ до публічної інформації. Цей Закон не поширюється на відносини щодо отримання інформації суб`єктами владних повноважень при здійсненні ними своїх функцій, а також на відносини у сфері звернень громадян, які регулюються спеціальним законом.
Слід вказати, що статтею 3 Закону №2939-VI, встановлені гарантії забезпечення права на доступ до публічної інформації, згідно якої, право на доступ до публічної інформації гарантується, зокрема: обов`язком розпорядників інформації надавати та оприлюднювати інформацію, крім випадків, передбачених законом; визначенням розпорядником інформації спеціальних структурних підрозділів або посадових осіб, які організовують у встановленому порядку доступ до публічної інформації, якою він володіє; юридичною відповідальністю за порушення законодавства про доступ до публічної інформації.
Доступ до публічної інформації відповідно до цього Закону здійснюється на принципах, зокрема, прозорості та відкритості діяльності суб`єктів владних повноважень; вільного отримання, поширення та будь-якого іншого використання інформації, що була надана або оприлюднена відповідно до цього Закону, крім обмежень, встановлених законом (ст. 4 Закону України "Про доступ до публічної інформації").
Згідно ст. 5 Закону №2939-VI, доступ до інформації забезпечується шляхом: 1) систематичного та оперативного оприлюднення інформації: в офіційних друкованих виданнях; на офіційних веб-сайтах в мережі Інтернет; на єдиному державному веб-порталі відкритих даних; на інформаційних стендах; будь-яким іншим способом; 2) надання інформації за запитами на інформацію.
Отже, доступ до публічної інформації, крім передбаченої цим Законом публічної інформації з обмеженим доступом, щодо якої існує спеціальний порядок її поширення, можливо за допомогою двох способів, а саме отримання такої інформації з загальнодоступних встановлених законом джерел оприлюднення суб`єктами владних повноважень публічної інформації, або за результатами надання такої інформації у відповідь на конкретне відповідне звернення особи.
Згідно ч. 5 ст. 6 Закону №2939-VI, не може бути обмежено доступ до інформації про складання, розгляд і затвердження бюджетів, кошторисів розпорядників бюджетних коштів та плани використання бюджетних коштів одержувачів бюджетних коштів, а також їх виконання за розписами, бюджетними програмами та видатками (крім таємних видатків відповідно до статті 31 Бюджетного кодексу України), взяття розпорядниками та одержувачами бюджетних коштів бюджетних зобов`язань або здійснення розпорядження бюджетними коштами у будь-який інший спосіб, планування, формування, здійснення та виконання закупівлі товарів, робіт і послуг за бюджетні кошти, у тому числі оборонних закупівель (крім випадків, якщо окрема інформація про закупівлі товарів, робіт і послуг становить державну таємницю відповідно до Закону України "Про державну таємницю"), володіння, користування чи розпорядження державним, комунальним майном, у тому числі до копій відповідних документів, умови отримання цих коштів чи майна, прізвища, імена, по батькові фізичних осіб та найменування юридичних осіб, які отримали ці кошти або майно. Не підлягає обмеженню також доступ до інформації про стан і результати перевірок та службових розслідувань фактів порушень, допущених у сферах діяльності, зазначених у цій частині. Доступ до зазначеної інформації забезпечується розпорядниками інформації відповідно до положень статті 5 цього Закону.
Положеннями статті 12 Закону №2939-VI визначено, що суб`єктами відносин у сфері доступу до публічної інформації є: 1) запитувачі інформації фізичні, юридичні особи, об`єднання громадян без статусу юридичної особи, крім суб`єктів владних повноважень; 2) розпорядники інформації суб`єкти, визначені у статті 13 цього Закону; 3) структурний підрозділ або відповідальна особа з питань доступу до публічної інформації розпорядників інформації.
Згідно п. 1 ч. 1 ст. 13 Закону №2939-VIрозпорядниками інформації для цілей цього Закону визнаються суб`єкти владних повноважень органи державної влади, інші державні органи, органи місцевого самоврядування, органи влади Автономної Республіки Крим, інші суб`єкти, що здійснюють владні управлінські функції відповідно до законодавства та рішення яких є обов`язковими для виконання.
Відповідно до пункту 6 частини 1 ст. 14 Закону № 2939-VI розпорядники інформації зобов`язані: 1) оприлюднювати інформацію, передбачену цим та іншими законами; 2) систематично вести облік документів, що знаходяться в їхньому володінні; 3) вести облік запитів на інформацію; 4) визначати спеціальні місця для роботи запитувачів з документами чи їх копіями, а також надавати право запитувачам робити виписки з них, фотографувати, копіювати, сканувати їх, записувати на будь-які носії інформації тощо; 5) мати спеціальні структурні підрозділи або призначати відповідальних осіб для забезпечення доступу запитувачів до інформації та оприлюднення інформації; 6) надавати та оприлюднювати достовірну, точну та повну інформацію, а також у разі потреби перевіряти правильність та об`єктивність наданої інформації і оновлювати оприлюднену інформацію.
За визначенням, наведеним у ч. 1 ст.19 Закону №2939-VI запит на інформацію це прохання особи до розпорядника інформації надати публічну інформацію, що знаходиться у його володінні.
Тобто, визначальним для публічної інформації є те, щоб вона була заздалегідь готовим, зафіксованим продуктом, отриманим або створеним лише суб`єктом владних повноважень у процесі виконання своїх обов`язків.
Частиною 1 ст. 20 Закону № 2939-VI передбачено, що розпорядник інформації має надати відповідь на запит на інформацію не пізніше п`яти робочих днів з дня отримання запиту. Згідно з ч. 4 ст. 20 вказаного Закону, у разі якщо запит стосується надання великого обсягу інформації або потребує пошуку інформації серед значної кількості даних, розпорядник інформації може продовжити строк розгляду запиту до 20 робочих днів з обґрунтуванням такого продовження. Про продовження строку розпорядник інформації повідомляє запитувача в письмовій формі не пізніше п`яти робочих днів з дня отримання запиту.
Відповідно до статті 23 Закону №2939-VI Запитувач має право оскаржити: 1) відмову в задоволенні запиту на інформацію; 2) відстрочку задоволення запиту на інформацію; 3) ненадання відповіді на запит на інформацію; 4) надання недостовірної або неповної інформації; 5) несвоєчасне надання інформації; 6) невиконання розпорядниками обов`язку оприлюднювати інформацію відповідно до статті 15 цього Закону; інші рішення, дії чи бездіяльність розпорядників інформації, що порушили законні права та інтереси запитувача.
Положеннями п. 41.1 ст. 41 Податкового кодексу України передбачено, що контролюючими органами є органи доходів і зборів - центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування єдиної державної податкової, державної митної політики в частині адміністрування податків і зборів, митних платежів та реалізує державну податкову, державну митну політику, забезпечує формування та реалізацію державної політики з адміністрування єдиного внеску, забезпечує формування та реалізацію державної політики у сфері боротьби з правопорушеннями при застосуванні податкового та митного законодавства, а також законодавства з питань сплати єдиного внеску (далі - центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику), його територіальні органи. У складі контролюючих органів діють підрозділи податкової міліції. Тому відповідно пункту 3 частини першої статті 13 Закону України «Про доступ до публічної інформації» є розпорядником інформації, пов`язаної з виконанням цих повноважень.
Контролюючі органи виконують такі функції, крім особливостей, передбачених для державних податкових інспекцій статтею 19-3 цього Кодексу, в тому числі, організовують збір податкової інформації та вносять її до інформаційних баз даних центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову та митну політику (підпункт 19-1.1.40 п. 19-1.1 ст. 19 Податкового кодексу України)
З матеріалів справи встановлено, що 13 квітня 2021 року за вих. №03-17/Х-682, Коростишівською міською радою була надана відповідь на запит позивача з інформацію наступного змісту:
п.1. На посади, зазначені в абзаці 3 статті 3 Закону України "Про службу в органах місцевого самоврядування" призначено у зв`язку із затвердженням 10 посадових осіб ОСОБА_2 - керуючу справами виконавчого комітету Коростишівські міської ради, ОСОБА_3 - першого заступника міського голові Мілюхіна Володимира Володимировича - заступника міського голови з питань діяльності виконавчих органів Коростишівської міської ради, Бондарчука Сергія Володимировича заступника міського голови з питань діяльності виконавчих органів Коростишівської міські ради, Хом`яка Василя Івановича - старосту Коростишівської міської ради на території Більківецького старостинського округу, ОСОБА_4 - старости Вільнянського старостинського округу Коростишівської міської ради, ОСОБА_5 - старосту Квітневого старостинського округу Коростишівської міської раді, ОСОБА_6 - старосту Кропивнянського старостинського округ Коростишівської міської ради, ОСОБА_7 - старосту Стрижівського старостинського округу Коростишівської міської ради, ОСОБА_8 - старосту Щигліївського старостинського округу Коростишівської міської ради.
п. 3. На посади, зазначені в абзаці 3 статті 3 Закону України "Про службу в органа місцевого самоврядування" призначено у зв`язку із обранням 1 посадову особу: ОСОБА_9 - секретаря Коростишівської міської ради.
п.п. 5, 7, 10 На посади, зазначені в абзаці 4 статті 3 Закону України "Про службу органах місцевого самоврядування" призначено:
- на конкурсній основі 3 посадових особи: ОСОБА_10 - заступник начальника фінансового управління Корости шівської міської ради (конкурс оголошено "Коростишівській газеті" №3 від 22.01.2021), ОСОБА_11 - головного спеціаліста загального відділу Коростишівської міської ради, Мусієнка Євгенія Олександровича - адміністратора відділу забезпечення діяльності ЦНАП управління Центру надання адміністративних послуг Коростишівської міської ради (конкурс оголошено "Коростишівській газеті" №35 від 11.09.2020);
- за результатами стажування 4 посадових особи: ОСОБА_12 - головного спеціаліста і відділу охорони здоров`я та соціального захисту населення Коростишівської міської ради, ОСОБА_13 - провідного спеціаліста відділу економічного розвитку, житлово - комунальної з господарства та благоустрою Коростишівської міської ради, ОСОБА_14 - провідного спеціаліста відділу економічного розвитку, житлово - комунального господарства та благоустрою Коростишівської міської ради, ОСОБА_15 - начальника загального відділу Коростишівської міської ради;
- за переведенням 7 посадових осіб: Волинець Ольгу Василівну - адміністратора відділу забезпеченні діяльності ЦНАП управління Центр надання адміністративних послуг Коростишівської міської ради, Михальчук Оксану Володимирівну - начальника відділу забезпечення діяльності ЦНАП управління Центр надання адміністративних послуг Коростишівської міської ради, ОСОБА_16  - провідного спеціаліста відділу охорони здоров`я та соціального захисту населення Коростишівської міської ради, Джаман Наталію Олександрівну - головного спеціаліста відділу охорони здоров`я та соціального захисту населення Коростишівської міської ради, Ящик Світлану Олександрівну - начальника відділу охорони здоров`я та соціального захисту населення Коростишівської міської ради (начальника управління соціального захисту населення та охорони здоров`я Коростишівської міської ради), Добрянську Дар`ю Сергіївну - провідного спеціаліста, загального в дділу Коростишівської міської ради, Хом`якова Геннадія Віталійовича - головного спеціаліста відділу земельних відносин та екології Коростишівської міської ради.
Окрім того, по п.2 запиту надано належним чином завірену частину копій розпорядчих документів (10 сторінок) про призначення на посади, зазначені в абзаці 3 статті 3 Закону України "Про службу в органах місцевого самоврядування", у зв`язку із затвердженням.
Водночас, відповідачем у наданій відповіді, з огляду на приписи ч.3 ст. 22 Закону України "Про доступ до публічної інформації" відмовлено у наданні належним чином завірених копій документів на виконання пунктів 2, 4, 6, 8, 9 та 11 запиту позивача. 
Мотивуючи підстави відмови, суб`єкт владних повноважень відзначив, що відповідно до частини 2 статті 2 Закону України "Про доступ до публічної інформації" у разі, якщо задоволення запиту на Інформацію передбачає виготовлення копій документів обсягом більше як 10 сторінок: запитувач зобов`язаний відшкодувати фактичні витрати на копіювання та друк.
При цьому, зауважено, що, по-перше, задоволення запиту позивача на інформацію передбачає виготовлення копій документів обсягом 56 сторінок, а сама запитувана інформація не стосується особисто позивача та не є такою, що становить суспільний інтерес.
Також, відповідачем роз`яснено порядок оскарження останнього та обраховано суму необхідну для сплати коштів за надання копій документів.
Відповідь на запит позивача була направлена 13.04.2021 на адресу позивача поштою та отримана ним особисто 16.04.2021, що підтверджується належним чином засвідченою копією фіскального чеку та копією повідомлення про вручення поштового відправлення.
Зазначені докази надані відповідачем на виконання ухвали про витребування доказів.
В даному випадку, судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції, що сутність доводів та вимог позивача, яка по суті зводилась до того, що відповідачем не надано на його запит повної інформації у встановлені строки, не знайшла свого підтвердження в ході розгляду справи в суді.
Судова колегія звертає увагу апелянта на те, що розпорядник інформації повинен забезпечити особі, яка звертається із запитом на інформацію, доступ саме до тієї інформації чи документів, які він просить надати, а у випадку, якщо він не володіє і не зобов`язаний відповідно до його компетенції володіти інформацією, щодо якої зроблено запит, - відмовити у її наданні, не виходячи за межі чітко поставленого питання, щодо якого зроблено запит.
Тобто, розпорядник публічної інформації може (і має своїм обов`язком) надати тільки ту публічну інформацію, яку він, з огляду на свій правовий статус, створив та яка певним чином задокументована/відображена на матеріальних носіях інформації і якою він володіє. Якщо запит стосується інформації, яка міститься в кількох документах і може бути зібрана і надана без значних інтелектуальних зусиль (наприклад, без проведення додаткового змістовного аналізу), то така інформація відповідає критеріям "відображеності та задокументованості" і є публічною.
Велика Палата Верховного Суду в постановах від 25 червня 2019 року в справі № 9901/925/18 та від 20 травня 2021 року в справі № 9901/275/20 виклала правовий висновок, що розпорядник публічної інформації має обов`язок надати ту публічну інформацію, якою він володіє і яка певним чином задокументована/відображена на матеріальних носіях. Вжиття заходів для того, щоб створити інформацію, якої у володінні розпорядника немає, але щодо якої подано інформаційний запит, не охоплюється поняттям доступу до публічної інформації. Тому розпорядник не може нести тягар відповідальності за ненадання запитувачу інформації, якої нема в його володінні.
Відтак, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що в даному випадку, при наданні відповіді на запит на інформацію позивача, відповідач - Коростишівська міська рада дотримувалась вимог чинного законодавства України та Закону України "Про доступ до публічної інформації".
Тобто, відповідачем надано відповідь на запит позивача в межах наявної у нього інформації та у межах встановленого строку, що виключає факт наявності порушень законодавства, які б призвели до обмеження права позивача на отримання інформації.
В призмі встановлених обставин, судова колегія зауважує, що обов`язковою умовою задоволення позову є доведеність позивачем порушення саме його прав та охоронюваних законом інтересів з боку відповідача, зокрема, наявність у особи, яка звернулася з позовом, суб`єктивного матеріального права або законного інтересу, на захист якого подано позов.
В даному ж випадку, встановлені обставини, свідчать про відсутність порушених прав позивача у межах спірних відносин, у зв`язку з чим колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, щодо відсутності підстав  для задоволення адміністративного позову.
З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку, що рішення суду першої інстанції ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному розгляді всіх обставин справи, які мають значення для вирішення спору, відповідає нормам матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, викладених у зазначеному рішенні, у зв`язку з чим підстав для його скасування не вбачається.
Інші доводи апеляційної скарги встановлених обставин справи та висновків суду першої інстанції не спростовують та не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.
При цьому, надаючи оцінку доводам апеляційної скарги, судова колегія враховує, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.
У п.58 Рішення Європейського суду з прав людини у справі "Серявін та інші проти України" від 10 лютого 2010 Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення. Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень.
Відповідно до п.1 ч.1 ст.315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд 
П О С Т А Н О В И В :
апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 02 грудня 2021 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили в порядку та в строки, передбачені ст. 325 КАС України.

Головуючий	 	 	Біла Л.М.	
 	 	 	 	
Судді	 	   	Гонтарук В. М.    Матохнюк Д.Б.