ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

14 червня 2022 року 	м. Дніпро	справа № 160/7446/18	

 Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: 
 головуючого - судді  Семененка Я.В. (доповідач),
 суддів:  Бишевської Н.А., Добродняк І.Ю.,     
 за участю секретаря судового засідання Поспєлової А.С.  
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпрі апеляційну скаргу Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області
на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 20 січня 2022 року (головуючий суддя Олійник В.М.) у справі №160/7446/18 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області про визнання протиправною та скасування постанови, -

                                               в с т а н о в и В :
       
ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом, в якому просила визнати протиправною та скасувати постанову Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами від 25.09.2018 р. №ДН1331/279/АВ/ТД-ФС/567 про накладення на фізичну особу-підприємця ОСОБА_1 штраф у розмірі 446760,00 грн.
В обґрунтування заявлених вимог посилалась на те, що 05 вересня 2018 було складено акт інспекційного відвідування фізичної особи, яка використовує найману працю за №ДН1331/279/АВ, а саме було проведено перевірку автомийки за адресою АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_2 . На підставі зазначеного акту було винесено постанову про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами №ДН1331/279/АВ/ТД-ФС/567, відповідно до якої було накладено на фізичну особу-підприємця ОСОБА_1 штраф у розмірі 446760,00 грн. 06 вересня 2018 року позивачу був вручений припис на підставі акту від 05.09.2018 року за № ДН1331/279АВ. Позивачка зазначала про неможливість виконання даного припису через те, що власником автомийки, на якій було проведено перевірку, є її чоловік - ФОП ОСОБА_2 , оскільки саме він здійснює підприємницьку діяльність на даному об`єкті, про що свідчать правовстановлюючі документи, та документи про підприємницьку діяльність. За позицією позивачки інспекційне відвідування було проведено із порушеннями процедури, а саме: на вимогу ФОП ОСОБА_1 не було надано для ознайомлення звернення ОСОБА_3 , на підставі якого було проведено перевірку автомийки, крім того, під час проведення інспекційного відвідування автомийки ОСОБА_1 та ОСОБА_2 були відсутні. Відповідачем також не було враховані зауваження на акт інспекційного відвідування, що призвело до прийняття необґрунтованої постанови про притягнення позивачки до відповідальності.
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 22 квітня 2019 року у задоволенні позову відмовив повністю. 
Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що 
державний нагляд (контроль) здійснюється за місцем провадження господарської діяльності суб`єкта господарювання або його відокремлених підрозділів, посадові особи органу державного нагляду (контролю) з метою з`ясування обставин, які мають значення для повноти проведення заходу, здійснюють у межах повноважень, передбачених законом, огляд територій або приміщень, які використовуються для провадження господарської діяльності, а також будь-яких документів чи предметів, якщо це передбачено законом. 
Поряд з цим, проведення інспектування відбулось відносно позивачки, а не її чоловіка ФОП ОСОБА_2 , який нібито є власником автомийки, оскільки під час проведення інспектування автомийки біля барної стійки розташований куточок споживача, в якому розміщені документи (свідоцтво платника єдиного податку, виписка з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, книга відгуків та пропозицій) на ім`я ОСОБА_1 , що на підставі підпункту 6 пункту 11 Порядку контролю № 295 зафіксовано засобами фототехніки. 
ФОП ОСОБА_1 , яка здійснює підприємницьку діяльність з надання послуг платної автомийки, фактично допустила до роботи громадян ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та особу на ім`я ОСОБА_7 у якості адміністратора та авто мийників без належного оформлення трудових відносин, тобто без укладення трудового договору, без оформлення наказу чи розпорядження про прийняття працівника. 
Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 30 січня 2020 року скасовано рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 22 квітня 2019 року та ухвалено нову постанову, якою позов задоволено повністю. 
Задовольняючи позовні вимоги, суд апеляційної інстанцій виходив з того, що ОСОБА_1 не допускала ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 до роботи на автомийці, оскільки не здійснює підприємницької діяльності на місці інспекційного відвідування, а тому не має нести відповідальність за порушення, можливо допущені іншими суб`єктами господарювання. 
Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 19 жовтня 2021 року касаційну скаргу Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області задоволено частково та постановлено:
Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 22 квітня 2019 року та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 30 січня 2020 року скасувати, а справу №160/7446/18 направити на новий розгляд до суду першої інстанції.
Верховний Суд у своїй постанові зауважив, що суди попередніх інстанцій, ухвалюючи оскаржувані судові рішення, не перевірили зазначеної позивачем обставини щодо звернення ОСОБА_3 та не надали оцінки доводам позивача щодо порушення процедури проведення інспекційного відвідування.
За наслідками нового розгляду справи, рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 20 січня 2022 року позов задоволено.
Судом першої інстанції встановлено, що підставою для проведення інспекційного відвідування у спірному випадку стала скарга фізичної особи ОСОБА_3 . Вказана скарга подана подана у вигляді електронного звернення без особистого підпису заявника на адресу Державної служби України з питань праці. Відсутність підпису у зверненні фізичної особи, за позицією суду першої інстанції, свідчить про анонімність такого зверненні, яке не підлягало розгляду на підставі ст..8 Закону України «Про звернення громадян». Крім цього, удом встановлено, що ОСОБА_3 29 жовтня 2018 року подано заяву, в якій останній зазначив, що особисто він не знає ОСОБА_1 , йому не відомо хто це та якою діяльністю вона займається, не перебував з нею у трудових відносинах та не звертався ні до яких органів з проханням перевірки.
З цих підстав суд першої інстанції дійшов висновку про те, що відповідач протиправно прийняв електронне звернення ОСОБА_3 , а відтак протиправно призначив та провів захід державного контролю (нагляду) за наслідком якого до позивачки застосовані спірні штрафні санкції.
Крім цього, суд першої інстанції дійшов висновку про те, що відповідачем порушено процедуру проведення інспекційного відвідування, оскільки до проведення перевірки не залучено ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , а також не було надано можливість позивачці ознайомитись з підставою проведення перевірки.
Не погодившись з рішенням суду, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення норм матеріального права, неповне з`ясування обставин справи, просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нову постанову про відмову в задоволенні позову. Обгрунтовуючи вимоги апеляційної скарги, відповідач посилається на необґрунтованість застосування судом першої інстанції положень ст..8 Закону України «Про звернення громадян» оскільки вказаний Законом не регулює спірні відносини. Відповідач зазначає, що Порядок розгляду звернення та організації особистого прийому громадян у Державній службі України з питань праці та її територіальних органах, затверджено наказом Міністерства соціальної політики від 16.11.2016 №1339. Цим Порядком передбачена можливість письмового звернення громадян засобами електронного зв`язку (електронне звернення) і будь-яких застережень щодо необхідності наявності підпису в такому електронному зверненні, Порядком не передбачено. З цих підстав відповідач вказує на необґрунтованість висновків суду першої інстанції щодо відсутності правових підстав для призначення заходу державного контролю (нагляду) у спірному випадку. Наявність виявлених порушень, суть яких відображена в акті інспекційного відвідування, є обґрунтованою підставою для застосування до позивачки спірних штрафних санкцій.
Перевіривши законність і обґрунтованість постанови суду першої інстанції, в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.
Встановлені обставини справи свідчать про те, що на підставі наказу Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області від 03.09.2018 року №709-І, направлення від 03.09.2018 року №97, на підставі скарги фізичної особи ОСОБА_3 від 07.06.2018 року №К-2140/ДП, працівниками відповідача було здійснено інспекційне відвідування за адресою: АДРЕСА_2 , фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 з метою перевірки додержання вимог законодавства про працю та метою проведення контролю за додержанням законодавства про працю з питань оформлення трудових відносин.
За результатами інспекційного відвідування (перевірки) 05.09.2018 року складений акт ДН1331/279АВ, згідно якого, позивачем були порушені вимоги нормативно-правових актів, а саме, порушено вимоги статей 21 та 24 КЗпП. 
Згідно акту ДН1331/279АВ, під час виходу за адресою: АДРЕСА_2 , де знаходиться автомийка, перебувало четверо осіб, які виконували трудові функції, а саме: двоє - чоловік та жінка мили автомобіль, жінка (адміністратор) приймала замовлення від клієнта, адміністратором автомийки є ОСОБА_4 . 
Відповідно до куточка споживача, що розташований у автомийці, наявна виписка з ЄДР юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців на ім`я ОСОБА_1 , що зафіксовано засобами фототехніки та відеофіксації, перевіряючі спеціалісти Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області прийшли до висновку, що свою господарську діяльність ФОП ОСОБА_1 здійснює саме за адресою: АДРЕСА_2 , автомийка.
Під час інспекційного відвідування у ОСОБА_4 були відібрані письмові пояснення, згідно яких вона вказувала, що працює у ФОП ОСОБА_1 з 2017 року адміністратором, отримує від неї заробітну плату, пояснення у ОСОБА_5 , де він вказував, що працює на автомийці, на роботу його прийняла ОСОБА_4 , пояснення ОСОБА_6 , в яких вказувала, що працює на автомийці у ФОП ОСОБА_1 .
Акт ДН1331/279АВ від 05 вересня 2018 року отримано ФОП ОСОБА_1 , що підтверджується її підписом на копії акту.
ФОП ОСОБА_1 не погодилась з висновками акту інспекційного відвідування, надіслала заперечення на акт інспекційного відвідування.
Для підтвердження спірних трудових правовідносин до матеріалів справи долучено: 
- копію трудової угоди від 31 березня 2017 року, що укладена між ФОП ОСОБА_2 та ОСОБА_4 , 
- копію трудової книжки ОСОБА_4 № НОМЕР_1 , де здійснено запис №21, згідно якого ОСОБА_4 працює у ФОП ОСОБА_2 на посаді адміністратора автомийки.
Згідно витягу з реєстру платників єдиного податку ФОП ОСОБА_2 , останній здійснює господарську діяльність: автомийка, за адресою: АДРЕСА_2 . 
Вказане приміщення йому належить на праві власності згідно договору купівлі-продажу нерухомого майна від 14.04.2016 року. 
Адреса автомийки згідно рішення Виконавчого комітету Павлоградської міської ради від 08.02.2017 року №105 є: 51400, Дніпропетровська обл., м.Павлоград, вул.Дніпровська, буд.418/1А. 
Згідно свідоцтва платника податку №3-5258 від 17 липня 2013 року, ФОП ОСОБА_1 здійснює господарську діяльність: роздрібна торгівля з лотків і на ринках харчовими продуктами, напоями та тютюновими виробами (крім алкогольних, лікеро-горілчаних напоїв та тютюнових виробів). 
Відповідно до витягу з Реєстру платників єдиного внеску, ФОП ОСОБА_1 здійснює підприємницьку діяльність за адресою: АДРЕСА_3 .
Проте, дані зауваження отримані відповідачем не були враховані через пропуск строку для їх подання.
06 вересня 2018 року інспектором праці Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області винесено припис №КР1931/42АВ/П, яким ФОП ОСОБА_1 зобов`язано усунути до 20.09.2018 року порушення ч.1 ст.21 і ч.3 ст.24 КЗпП України.
На підставі Акту №ДН1331/279АВ Головним управлінням 25 вересня 2018 року, уповноваженими посадовими особами було винесено постанову про накладення штрафу №ДН1331/279/АВ/ТД-ФС/567, якою на підставі абз.2 ч.2 ст.265 КЗпП на позивача накладено штраф у розмірі 446760,00 грн. Штрафні санкції розраховано виходячи з позиції органу державного контролю про те, що без оформлення трудових відносин до роботи допущено 4 особи.
Правомірність та обґрунтованість вказаної постанови відповідача є предметом спору, який передано на вирішення суду.
За наслідками перегляду справи суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити таке.
Щодо підстав для призначення та проведення інспекційного відвідування.
Так, з урахуванням положень Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», Порядку здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю, затвердженого постановою КМУ від 26 квітня 2017 року №295, суд першої інстанції дійшов правильно виходив з того, що інспекційне відвідування є формою державного нагляду за додержанням законодавства про працю, яке відноситься до повноважень відповідача.
В той же час, інспекційне відвідування проводиться виключно за наявності законодавчо визначених підстав.
Такі підстави визначено Порядком №295.
Так, пунктом 5 Порядку №295 визначено, що інспекційні відвідування проводяться:
1) за зверненням працівника про порушення стосовно нього законодавства про працю;
2) за зверненням фізичної особи, стосовно якої порушено правила оформлення трудових відносин;
3) за рішенням керівника органу контролю про проведення інспекційних відвідувань з питань виявлення неоформлених трудових відносин, прийнятим за результатами аналізу інформації, отриманої із засобів масової інформації, інших джерел, доступ до яких не обмежений законодавством, та джерел, зазначених у підпунктах 1,2,4-7 цього пункту;
4) за рішенням суду, повідомленням правоохоронних органів про порушення законодавства про працю;
5) за повідомленням посадових осіб органів державного нагляду (контролю), про виявлені в ході виконання ними контрольних повноважень ознак порушення законодавства про працю;
6) за інформацією:
Держстату та її територіальних органів про наявність заборгованості з виплати заробітної плати;
ДФС та її територіальних органів про:
- невідповідність кількості працівників роботодавця обсягам виробництва (виконаних робіт, наданих послуг) до середніх показників за відповідним видом економічної діяльності;
- факти порушення законодавства про працю, виявлені у ході здійснення контрольних повноважень;
- факти провадження господарської діяльності без державної реєстрації у порядку, встановленому законом;
- роботодавців, що мають заборгованість із сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у розмірі, що перевищує мінімальний страховий внесок за кожного працівника;
Пенсійного фонду України та його територіальних органів про:
- роботодавців, які нараховують заробітну плату менше мінімальної;
- роботодавців, у яких стосовно працівників відсутнє повідомлення про прийняття на роботу;
- роботодавців, у яких протягом місяця кількість працівників, що працюють на умовах неповного робочого часу, збільшилась на 20 і більше відсотків;
- працівників, які виконують роботи (надають послуги) за цивільно-правовими договорами в одного роботодавця більше року;
- роботодавців, у яких стосовно працівників відсутні нарахування заробітної плати у звітному місяці (відпустка без збереження заробітної плати без дотримання вимог Кодексу Законів про працю України та Закону України «Про відпустки»);
- роботодавців, у яких протягом року не проводилась індексація заробітної плати або сума підвищення заробітної плати становить менше суми нарахованої індексації;
- роботодавців, у яких 30 і більше відсотків працівників працюють на умовах цивільно-правових договорів;
- роботодавців з чисельністю 20 і більше працівників, у яких протягом місяця відбулося скорочення на 10 і більше відсотків працівників;
7) за інформацією профспілкових органів про порушення прав працівників, які є членами профспілки, виявлених в ході здійснення громадського контролю за додержанням законодавства про працю.
У спірному випадку, як зазначено вище, підставою для проведення інспекційного відвідування стала скарга фізичної особи ОСОБА_3 , яке надійшло у вигляді електронного звернення на адресу Державної служби України з питань праці.
Суть звернення (т.1 а.с.86) полягала у тому, що в АДРЕСА_4 працює авто мийка на якій офіційно не працевлаштовані працівники.
Як зазначено вище, п.п.1, 2 Порядку №295 визначено, що інспекційні відвідування проводяться:
1) за зверненням працівника про порушення стосовно нього законодавства про працю;
2) за зверненням фізичної особи, стосовно якої порушено правила оформлення трудових відносин.
Тобто, звернення громадян повинно бути обумовлено порушенням прав особи, яка з таким зверненням звертається 
У спірному ж випадку звернення ОСОБА_3 не було обґрунтоване порушенням його права.
Отже, приймаючи до уваги те, що інспекційне відвідування було призначено та проведено за зверненням ОСОБА_3 , то суд апеляційної інстанції приходить до висновку про неправомірність призначення та проведення інспекційного відвідування з огляду на відсутність законодавчо визначених підстав для цього.
Також суд першої інстанції обґрунтовано звернув увагу на те, що скарга фізичної особи ОСОБА_3 від 07.06.2018 року №К-2140/ДП подана у вигляді електронного звернення без особистого підпису заявника на адресу Державної служби України з питань праці.
Відповідно до ст.5 Закону України від 02 жовтня 1996 року №393/96-ВР «Про звернення громадян» звернення може бути усним чи письмовим. Усне звернення викладається громадянином на особистому прийомі або за допомогою засобів телефонного зв`язку через визначені контактні центри, телефонні «гарячі лінії» та записується (реєструється) посадовою особою. Письмове звернення надсилається поштою або передається громадянином до відповідного органу, установи особисто чи через уповноважену ним особу, повноваження якої оформлені відповідно до законодавства. Письмове звернення також може бути надіслане з використанням мережі Інтернет, засобів електронного зв`язку (електронне звернення). У зверненні має бути зазначено прізвище, ім`я, по батькові, місце проживання громадянина, викладено суть порушеного питання, зауваження, пропозиції, заяви чи скарги, прохання чи вимоги. Письмове звернення повинно бути підписано заявником (заявниками) із зазначенням дати. В електронному зверненні також має бути зазначено електронну поштову адресу, на яку заявнику може бути надіслано відповідь, або відомості про інші засоби зв`язку з ним. Застосування електронного цифрового підпису при надсиланні електронного звернення не вимагається. Звернення, оформлене без дотримання зазначених вимог, повертається заявнику з відповідними роз`ясненнями не пізніш як через десять днів від дня його надходження, крім випадків, передбачених частиною першою статті 7 цього Закону.
За правилами частини першої статті 8 цього Закону письмове звернення без зазначення місця проживання, не підписане автором (авторами), а також таке, з якого неможливо встановити авторство, визнається анонімним і розгляду не підлягає.
Ураховуючи положення вказаних норм права, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що посадовими особами Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області протиправно прийнято електронне звернення ОСОБА_3 від 07.06.2018 року №К-2140/ДП без особистого підпису заявника до розгляду, яке стало підставою для здійснення інспекційного відвідування та винесення постанови Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області від 25.09.2018 року № ДН 1331/279/АВ/ТД-ФС/567 про накладення на фізичну особу-підприємця ОСОБА_1 штрафу у розмірі 446760,00 грн.
При цьому, 29 жовтня 2018 року ОСОБА_3 подано заяву, в якій останній зазначив, що особисто він не знає ОСОБА_1 , йому не відомо хто це та якою діяльністю вона займається, не перебував з нею у трудових відносинах та не звертався ні до яких органів з проханням перевірки.
Аргументи відповідача про те, що суд першої інстанції безпідставно застосував положення Закону України «Про звернення громадян», оскільки Порядок розгляду звернень громадян органами Держпраці врегульовано наказом Міністерства соціальної політики від 16.11.2016 №1339, і вказаним Порядком не передбачена обов`язкова наявність підпису особи в електронному зверненні, суд апеляційної інстанції вважає безпідставними, оскільки зазначений Порядок не може суперечити положенням Закону, в частині вимог до звернення громадян поданих в електронному вигляді. При цьому, будь-яких суперечностей між Законом і Порядком судом не встановлено, оскільки вказаним Порядком не передбачено можливості подання звернень громадян в електронному вигляді без ідентифікації автора такого звернення.
Отже, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції щодо незаконності проведеного інспекційного відвідування через відсутність правових підстав для такого.
Щодо підстав для застосування до позивачки штрафних санкцій.
Так, підставою для застосування спірних штрафних санкцій стали висновки органу державного контролю про те, що ФОП ОСОБА_1 , яка здійснює підприємницьку діяльність з надання послуг платної автомийки, фактично допустила до роботи громадян ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та особу на ім`я ОСОБА_7 у якості адміністратора та автомийників без належного оформлення трудових відносин, тобто без укладення трудового договору, без оформлення наказу чи розпорядження про прийняття працівника. 
Суд апеляційної інстанції вважає, що такі обставини не були доведені відповідачем під час розгляду справи.
Так, у спірному випадку відповідачем проведено інспекційне відвідування за адресою: АДРЕСА_2 . 
Вказане приміщення належить ОСОБА_2 (чоловіку позивачки) на праві власності згідно договору купівлі-продажу нерухомого майна від 14.04.2016 року. 
Згідно витягу з реєстру платників єдиного податку ФОП ОСОБА_2 , останній здійснює господарську діяльність: автомийка, за адресою: АДРЕСА_2 . 
У свою чергу, згідно свідоцтва платника податку №3-5258 від 17 липня 2013 року, ФОП ОСОБА_1 здійснює господарську діяльність: роздрібна торгівля з лотків і на ринках харчовими продуктами, напоями та тютюновими виробами (крім алкогольних, лікеро-горілчаних напоїв та тютюнових виробів). 
Відповідно до витягу з Реєстру платників єдиного внеску, ФОП ОСОБА_1 здійснює підприємницьку діяльність за адресою: АДРЕСА_3 .
Тобто, встановлені обставини справи свідчать про те, що позивачка у справі здійснює інший вид діяльності, ніж діяльність автомийки, та за іншою адресою.
До матеріалів справи долучено копію трудової угоди від 31 березня 2017 року, що укладена між ФОП ОСОБА_2 та ОСОБА_4 ; копію трудової книжки ОСОБА_4 № НОМЕР_1 , де здійснено запис №21, згідно якого ОСОБА_4 працює у ФОП ОСОБА_2 на посаді адміністратора автомийки.
Вказані документи свідчать про те, що адміністратор автомийки ОСОБА_4 перебувала у трудових відносинах з ФОП ОСОБА_2 , а не з позивачкою у справі. Вказані обставини підтверджені ОСОБА_4 і під час допиту в якості свідка під час розгляду справи судом першої інстанції. Також ОСОБА_4 пояснювала, що інших працівників до роботи допускала вона як адміністратор автомийки. Вказані обставини щодо допуску до роботи підтверджуються і поясненнями ОСОБА_5 , які були відібрані під час інспекційного відвідування.
Отже, за встановлених обставин не можливо стверджувати про те, що працівники, які працювали на автомийці без оформлення трудових відносин, були допущені до роботи саме позивачкою.
Тобто, встановлені обставини справи свідчать про необґрунтованість застосування до позивачки спірних штрафних санкцій.
При цьому, вказані документи та пояснення щодо особи, яка здійснює підприємницьку діяльність на автомийці, були направленні до відповідача, але останнім їх прийнято до уваги не було з підстав пропуску строку на подання зауважень на акт інспекційного відвідування (т.1 а.с.29).
Ураховуючи викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що і фактичні обставини, які встановлені інспекційним відвідуванням, з урахуванням наданих позивачкою доказів, не дають підстав для висновку про правомірність притягнення позивачки до відповідальності за фактичний допуск до роботи працівників без оформлення трудових відносин.
Таким чином, дослідивши встановлені обставини справи, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про те, що судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи та ухвалено рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, у зв`язку з чим підстав для його скасування не існує.
На підставі викладеного, керуючись п.1 ч.1 ст.315, ст.ст.316, 321, 322, 325 КАС України, суд, -
ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області залишити без задоволення, а рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 20 січня 2022 року у справі №160/7446/18 – без змін.
Постанова набирає законної сили з дати прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку у випадках та строки, визначені ст.ст.328, 329 КАС України.

Вступну та резолютивну частину постанови проголошено 14.06.2022
Повний текст постанови складено 15.06.2022
   
Головуючий - суддя                                                                      Я.В. Семененко 

                               суддя                                                                      Н.А. Бишевська 

                               суддя                                                                      І.Ю. Добродняк