Номер провадження: 33/813/598/22 
Справа № 501/3533/21
Головуючий у першій інстанції Тюмін Ю. О.
Доповідач Громік Р. Д.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.05.2022 року                                                                 м. Одеса

       Суддя Одеського апеляційного суду:                        Громік Р.Д.
       за участю секретаря:                                                Хухрова С.В.,
розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Іллічівського міського суду Одеської області від 17 березня 2022 року, якою притягнено  ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000,0 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік; стягнено судовий збір на користь держави у розмірі 496,20 гривень,

В С Т А Н О В И В:

Протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №169364 від 27 вересня 2021 року встановлено, що 27 вересня 2021 року о 00:35 год., ОСОБА_1 по вул. Сєвєрній, 41 «е» в с. Бурлача Балка м. Чорноморськ керував автомобілем марки «Hyundai» номерний знак НОМЕР_1 з явними ознаками наркотичного сп`яніння - порушення мови, координації рухів та в п. 2.5 Правил дорожнього руху України відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку, огляду на стан наркотичного сп`яніння.
Постановою судді Іллічівського міського суду Одеської області від 17 березня 2022 року притягнено  ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000,0 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік; стягнено судовий збір на користь держави у розмірі 496,20 гривень.
На дану постанову адвокат Дороніна І.Л., який діє в інтересах  ОСОБА_1 , подалаапеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану постанову судді та закрити провадження про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАп, на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, при цьому на порушення норм процесуального та матеріального права
В доводах апеляційної скарги зазначено, що ОСОБА_1 не відмовлявся від проходження огляду на стан алкогольного чи наркотичного сп`яніння, встановленого Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015р. № 1452/735, а лише не був згодний проходити огляд за допомогою приладу «Драгер», щодо правильності якого у ОСОБА_1 був сумнів.
Крім того, ОСОБА_1 просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови судді Іллічівського міського суду Одеської області від 17 березня 2022 року, мотивуючи тим, що копію повного тексту постанови отримано 31 березня 2022 року, а апеляційну скаргу подано 09 квітня 2022 року.
Розглянувши клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції вважає за можливе задовольнити його з огляду на наступне.
Частиною 2 ст. 294 КУпАП встановлено, що постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.
Відповідно до ст. 129 Конституції України основною засадою судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи.
Право на оскарження судових рішень у судах апеляційної інстанцій є складовою конституційного права особи на судовий захист. Перегляд судових рішень в апеляційному порядку гарантує відновлення порушених прав і охоронюваних законом інтересів людини і громадянина.
Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна особа має право на справедливий і публічний розгляд її справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Право на судовий захист є конституційним правом людини (ст. 55 Конституції України), яке не може бути обмежене, крім випадків, передбачених Конституцією України (ст. 64). Однією з гарантій реалізації цього права є апеляційне та касаційне оскарження судових рішень як одна з основних засад судочинства в Україні, що може бути обмежене лише законом (п.8 ч.1 ст. 129 Конституції України).
Згідно зі ст. 289 КУпАП апеляційний суд має право поновити строк оскарження постанови по справі про адміністративне правопорушення в разі наявності поважних причин пропуску зазначеного строку з боку особи, яка оскаржує постанову суду першої інстанції.
Дослідивши матеріали справи та враховуючи ситуацію, яка існує, вважаю за можливе визнати причини пропущеного строку поважними та поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови судді Іллічівського міського суду Одеської області від 17 березня 2022 року.
Вивчивши доводи поданої апеляційної скарги, дослідивши матеріали справ, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з огляду на наступне. 
Судом першої інстанції правильно встановлено, що винність ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення підтверджується:
- протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №169364 від 27 вересня 2021 року, згідно із якого встановлено, що 27 вересня 2021 року о 00:35 год., ОСОБА_1 по вул. Сєвєрній, 41 «е» в с. Бурлача Балка м. Чорноморськ керував автомобілем марки «Hyundai» номерний знак НОМЕР_1 з явними ознаками наркотичного сп`яніння - порушення мови, координації рухів та в п. 2.5 Правил дорожнього руху України відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння;
- відеозаписом, долученим до матеріалів справи про адміністративне правопорушення.
Суд першої інстанції, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази у сукупності, дійшов правильного висновку, що в діях ОСОБА_1 , який притягується до адміністративної відповідальності вбачається склад адміністративного правопорушення, передбачений ч.1 ст.130 КУпАП.
Крім того, обставини правопорушення й вина правопорушника підтверджуються також зібраними в порядку ст. 251 КпАП України доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення, яким зафіксоване місце, час вчинення та суть адміністративного правопорушення та сукупністю досліджених матеріалів, доданих до вказаного протоколу.
Суд першої інстанції при накладенні адміністративного стягнення вірно враховував: ступінь суспільної небезпеки правопорушення, особистість правопорушника, ступінь його провини, майновий стан, а також те, що умисні дії правопорушника були направлені на порушення безпеки руху з використанням джерела підвищеної небезпеки - автомобіля.
Враховуючи викладене, а також ступінь небезпеки, викликану тим, що особа, яка притягується до адміністративної відповідальності керувала транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, суд першої інстанції правильно вважав, що необхідним і достатнім адміністративним стягненням для правопорушника буде штраф з позбавленням права керування транспортними засобами, з метою подальшого запобігання правопорушень та виховування особи в дусі дотримання «Правил дорожнього руху України».
Обставини що пом`якшують або обтяжують вчинене не встановлені.
При накладенні стягнення суд першої інстанції вірно врахував характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.
Суд апеляційної інстанції зазначає, що апелянтом на підтвердження доводів, які зазначені у апеляційній скарзі, не надано жодного належного та допустимого доказу. 
Щодо доводів апеляційної скарги про порушення працівниками процедури проведення огляду на стан сп`яніння, то апеляційний суд зазначає, що використання спеціальних технічних засобів передбачено лише у випадках алкогольного сп`яніння, а не наркотичного сп`яніння.
Крім того апеляційний суд зазначає, що на відеозаписі, наданому працівниками правоохоронних органів, ОСОБА_1 визнав, що керував автомобілем та недавно вживав канабіс.
Таким чином, доводи, наведені в апеляційній скарзі, висновку суду першої інстанції не спростовують, оскільки є необґрунтованими, спростовуються матеріалами справи та оцінюються судом як такий спосіб захисту, що має на меті безпідставне уникнення від відповідальності за вчинене правопорушення.
Відповідно до положень ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі та в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.
Згідно із ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.
У рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007р., Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.
Отже, наведені обставини вказують на відсутність в апеляційного суду підстав для скасування постанови судді Іллічівського міського суду Одеської області 17 березня 2022 року.
У відповідності до ч. 8 ст. 294 КУпАП, за наслідками розгляду апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін .
Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:
Клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження задовольнити. 
Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови судді Іллічівського міського суду Одеської області 17 березня 2022 року.
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Постанову судді Іллічівського міського суду Одеської області 17 березня 2022 року залишити без змін.
Постанова остаточна та оскарженню не підлягає. 

Суддя Одеського апеляційного суду                                        Р.Д. Громік