ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Справа № 607/505/22	Головуючий у 1-й інстанції Дзюбич В.Л. 	
Провадження № 33/817/326/22 	Доповідач - Ваврів І.З.	
Категорія - ч.1 ст. 130 КУпАП   	  	

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 червня 2022 р. Суддя Тернопільського апеляційного суду Ваврів І.З. 
з участю: захисника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , адвокаат Кметика В.Я. 
розглянувши справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою адвоката Кметика В.Я., в інтересах ОСОБА_1 , на постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 24 травня 2022 року, 

в с т а н о в и в:

Постановою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 24 травня 2022 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП і застосовано відносно нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.
Як визнав суд, ОСОБА_1 03 січня 2022 року о 02 год. 40 хв. на вул. Карпенка, 1, у м. Тернопіль керуючи транспортним засобом «Volkswagen Passat», д.н.з. НОМЕР_1 , перебував із явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме різкий запах алкоголю із ротової порожнини, почервоніння обличчя, поведінка, що не відповідає дійсності; від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою технічного приладу газоаналізатор Drager Alcotest 6820№ ARCD-0524 (повірка дійсна до 14.12.2022р.) та від огляду в медичному закладі категорично відмовився. Таким чином, ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП. 

В апеляційній скарзі адвокат Кметик В.С. вважає, що судове рішення винесене з грубим порушенням норм процесуального та матеріального права, з неповним з`ясуванням усіх фактичних обставин справи.
Зазначає, що причина зупинки працівниками поліції була надумана, чітко не проінформована та необґрунтована.
Стверджує, що всупереч вимог ст.35 Закону України "Про Національну поліцію" поліцейським не було чітко проінформовано його про конкретну причину зупинення транспортного засобу та не зазначено підстав такої зупинки.
Вказує, що підтвердження вище вказаного служить відеозапис з нагрудних камер поліцейського. При цьому, звертає увагу, що відеозапис є небезперервним, а тому не може вважатися допустимим доказом по справі.
Звертає увагу, що матеріали справи не містить даних, які саме ознаки алкогольного сп`яніння були виявленні у ОСОБА_1 , а також стверджує що у протоколі відсутня відмітка про роз`яснення останньому прав та обов`язків, передбачених ст. 55, 56,59,63 Конституції України.
Також зазначає про скасування Тернопільським міськрайонним судом постанови про адміністративне правопорушення, винесеної поліцейським безпосередньо на міці зупинки транспортного засобу, що, на думку апелянта, свідчить про відсутність підстав для зупинки транспортного засобу і вказує на недопустимість інших доказів по справі.
Просить скасувати постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 24 травня 2022 року і закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Заслухавши апелянта, який підтримав подану апеляційну скаргу і, з наведених у ній мотивів, просить скасувати постанову суду першої інстанції відносно ОСОБА_1 та закрити провадження у справі; дослідивши матеріали провадження та доводи апеляційної скарги, приходжу до наступних висновків.
       Аналіз матеріалів справи та безпосередньо рішення місцевого суду, яке оскаржується апелянтом, дає підстави для висновку, що суд, розглядаючи дану справу, дотримався положень статей 245, 280 КУпАП, відповідно до яких провадження у справах про адміністративні правопорушення має забезпечувати повне, всебічне й об`єктивне з`ясування всіх обставин справи, що сприяє постановленню законного та обґрунтованого рішення, яке виключало б його двозначне тлумачення і сумніви щодо доведеності вини певної особи в учиненні адміністративного правопорушення. 
       Оцінюючи доводи, наведені в апеляційній скарзі, вважаю, що матеріали справи про адміністративне правопорушення містять достатньо фактичних даних, які свідчать про обґрунтованість висновку судді щодо доведеності вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, а саме у відмові особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння 
Висновок суду про винуватість та кваліфікацію дій ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП України доведений належним чином перевіреними, оціненими та викладеними у постанові суду доказами.
Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ18 № 258464, 03.01.22 року о 01 год. 45 хв. в м. Тернополі по вулиці Карпенка водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з ротової порожнини, почервоніння обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці) і від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку на місці зупинки транспортного засобу, із застосуванням технічного пристрою «Drager Alcotest», та огляду в медичному закладі відмовився.
Вказаний протокол відповідає вимогам ст.ст.254, 256 КУпАП, складений уповноваженою на те особою, визначеною ст.255 КУпАП, а викладені у ньому обставини об`єктивно стверджуються іншими доказами, дослідженими судом першої інстанції. 
Доводи апелянта щодо незаконності вимог працівників поліції про проведення огляду на стан сп`яніння є непереконливі.
Так, відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративні правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису.
Як слідує з матеріалів справи, одним з таких доказів, яким обґрунтовано винність ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП є відеозапис з нагрудної камери поліцейських, який був предметом дослідження суду першої інстанції і яким зафіксовано, що у водія автомобіля «Volkswagen Passat», д.н.з. НОМЕР_1 , якого зупинили відправники поліції, наявні ознаки алкогольного сп`яніння, що в подальшому відображені у протоколі про адміністративне правопорушення.
Що стосується твердження сторони захисту про відсутність підстав для зупинки транспортного засобу, як підставу для скасування судового рішення, то апеляційний суд з ними не погоджується і зазначає, що вони були предметом дослідження місцевого суду і отримали належну правову оцінку, яку апеляційний суд вважає правильною.
Зокрема, згідно вимог п.2.5 Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. 
Тобто закон встановлює обов`язок водія пройти огляд на стан сп`яніння на вимогу працівника поліції, за наявності підстав для проведення такого огляду.
Матеріалами провадження підтверджується, що працівники поліції мали підстави вважати, що у водія ОСОБА_1 наявні ознаки алкогольного сп`яніння, перелік яких визначений Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 09.11.2015 року за № 1452/735.
Скасування Тернопільським міськрайонним судом постанови про накладення адміністративного стягнення щодо ОСОБА_1 від 03.01.2022 року, винесеної працівником поліції за ст.ст.122 ч.2, 126 ч.1 КУпАП не спростовує факту керування ОСОБА_1 з явними ознаками алкогольними сп`яніння та порушення ним вимог п.2.5 ПДР України, яке полягає у відмові на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного,сп`яніння. 
Доводи наведені в апеляцій скарзі на предмет відсутності самого факту відмови від проходження огляду на стан сп`яніння вважаю необґрунтованими і такими, що виключно суб`єктивною оцінкою апелянта нормативно правових актів, які регламентують права та обов`язки водій транспортних засобів і повноваження працівників поліції.
Крім того, такі доводи спростовуються матеріалами відеофіксації правопорушення, які з достатньою повнотою проаналізовані судом першої інстанції, висновки якого щодо відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння на законну вимогу поліцейського та наявність підстав для притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП є належним чином обґрунтовані, достатньо мотивовані і сумнівів не викликають.

Твердження апелянта про недотримання працівниками поліції вимог "Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису", затвердженої Наказом МВС від 18.12.2018 року № 1026, що стосуються не безперервності відеозйомки, вважаю безпідставними, оскільки наведені ним міркування з цього приводу носять суб`єктивний характер і не підтверджені доказами, які б з технічної точки зору могли поставити під сумнів достовірність проведеного відеозапису.

Виходячи з аналізу досліджених під час апеляційного розгляду матеріалів справи, висновок суду першої інстанції про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення та кваліфікація його дій за ч.1 ст.130 КУпАП є правильним. 

Жодних аргументованих доводів, які б викликали сумніви у об`єктивності оцінки доказів зроблених судом першої інстанції на підставі вищевказаних матеріалів справи, апелянтом не надано і не здобуто таких в процесі апеляційного розгляду.

Керуючись ст.294 КУпАП, - 

п о с т а н о в и в:

       Апеляційну скаргу захисника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, адвоката Кметика В.Я. залишити без задоволення, а постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 24 травня 2022 року щодо ОСОБА_1 - без змін.
       Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя