ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

12 травня 2022 року 	м. Дніпро	справа № 280/5279/21	

          Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: 
          головуючого - судді  Лукманової О.М. (доповідач),
          суддів:  Божко Л.А., Дурасової Ю.В.,     
                    за участю секретаря судового засідання: Новошицької О.О., 
                              розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпро апеляційну скаргу Дніпровської митниці Держмитслужби на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 27 вересня 2021 року (суддя Семененко М.О., м. Запоріжжя, повний текст рішення складено 06.10.2021 року) в справі №280/5279/21 за позовом Приватного акціонерного товариства «Український графіт» до Запорізької митниці про визнання протиправними та скасування рішень про коригування митної вартості, карток відмови у прийняття митних декларацій, -

в с т а н о в и в:
           24.06.2021 року ПрАТ «Український графіт» (далі по тексту – позивач) звернулось до суду з позовом до Дніпровської митниці Держмитслужби, в якому просило визнати протиправними та скасувати рішення відповідача про коригування митної вартості товарів №UA110230/2021/000058/2 від 05.03.2021 року, №UA110230/2021/000065/2 від 11.03.2021 року, №UA110230/2021/000084/2 від 02.04.2021 року; визнати протиправними та скасувати рішення відповідача про відмову у митному оформленні (випуску) товарів, оформлені картками відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні, випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA110230/2021/00151, №UA110230/2021/00161, №UA110230/2021/00207.
                                        Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 27.09.2021 року позовні вимоги ПрАТ «Український графіт» задоволено. 
                                        Ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 23.12.2021 року здійснено заміну відповідача у справі з Дніпровської митниці Держмитслужби на Запорізьку митницю, як відокремлений підрозділ Держмитслужби (далі по тексту – відповідач). 
                                        Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, Дніпровська митниця Держмитслужба подала апеляційну скаргу, в якій просила скасувати рішення та прийняти нове, яким в задоволенні позовних вимог відмовити. Свої вимоги обґрунтувала тим, що судом не надано належної оцінки нормам чинного законодавства, висновки суду не відповідають обставинам справи, що призвело до прийняття невірного рішення. Апелянт зазначив, що при винесенні оскаржуваних рішень про коригування митної вартості товару та карток відмови в прийнятті митних декларацій він керувався вимогами Митного кодексу України правилом визначення митної вартості переміщених товарів, де визначено, що якщо з наданих декларантом митної вартості товарів не можливо встановити дійсність задекларованої митної вартості, то митний орган вправі застосувати інші методи визначення митної вартості, окрім методу за прописаною вартістю у контракті або договорі. Апелянт вказував, що ним при митному оформленні товарів виявлено розбіжності у поданих до оформлення документів, декларантом не подано достовірних відомостей щодо включення до ціни товару всіх складових митної вартості, необхідних при їх обчисленні відповідно до умов поставки, пов`язаних з транспортуванням та пакуванням товару, декларанта було повідомлено про виявлені розбіжності, однак у відповіді на запит ним недоліки не усунуто. Наявні розбіжності у частині оплати за заявлений до митного оформлення товар. Позивачем, не було надано необхідних документів для підтвердження заявленої у митній декларації митної вартості та в поданих документах були розбіжності у даних щодо розрахунку ціни, різні умови формування ціни товару, тому митницею було вирішено застосувати інший метод визначення митної вартості ніж був застосований декларантом. Апелянт зазначив, що він своїм рішенням правомірно визначив митну вартість товарів, оскільки заявлена позивачем митна вартість по відпрацюванню бази даних була нижча, ніж митна вартість подібних товарів, оформлених митними органами України у попередні періоди на митну територію України. 
Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, а також правильність застосування судом норм матеріального і процесуального права та правової оцінки обставин у справі, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню. 
Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що ПрАТ «Український графіт» при поданні до митного органу митних декларацій, обґрунтовано застосовано перший метод, як основний метод визначення митної вартості товарів за ціною договору. Суд першої інстанції зазначив, що Дніпровська митниця не мала підстав змінювати митну вартість імпортованих товарів, оскільки позивачем було надано повний пакет документів на підтвердження визначеної ним у митній декларації вартості товарів, розбіжності не перешкоджають встановити справжню вартість товарів, документи дають змогу ідентифікувати товар та об`єктивно визначити його ціну по договору. Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між органом доходів і зборів та декларантом з метою    визначення основи вартості товару, що між позивачем та митницею не відбувалось.  Суд першої інстанції зазначав, що формально нижчий рівень митної вартості імпортованих позивачем товарів від рівня митної вартості іншого митного оформлення, не може розцінюватися як заниження позивачем митної вартості, не є перешкодою для застосування першого методу визначення митної вартості товару і не може бути достатньою підставою для відмови у здійсненні митного оформлення товарів за першим методом визначення його митної вартості. Суд першої інстанції вказував, що позивачем на підтвердження витрат з перевезення товару до кордону України митному органу надано транспортні (перевізні) документи - міжнародні товарно-транспортні накладні СМR; довідки експедиторів про транспортно-експедиційні витрати для пред`явлення митним органам, в яких зазначено вартість перевезення товару до кордону України, а також додатково декларантом надано договори транспортного експедирування вантажів автотранспортом, укладені між ПрАТ «Український графіт» та експедиторами, та відповідні заявки до цих договорів на організацію перевезення. Суд першої інстанції вказував, що позивач надав митниці пояснення, у яких зазначив, що для виробництва власної продукції - графітованих електродів різних марок позивачем використовуються різні марки пеку кам`яновугільного, в тому числі, марки HL-90M, ВХ 85 KS, ВХ 95 KS, виробником та постачальником яких є Rain Carbon Poland Sp.zo.o. Сировиною для виробництва зазначених марок пеку є кам`яновугільна смола, всі ці марки пеку (HL-90M, ВХ 85 KS, ВХ 95 KS) відносяться до пеку кам`яновугільного. Суд першої інстанції вказував, що зазначення у контракті родової назви товару, який конкретизовано у відповідності до умов Контракту у Додатку (Специфікації), не могло буди підставою для витребування додаткових документів, оскільки надані декларантом документи у їх сукупності надавали можливість митному органу встановити як обсяги постачання так і вартість імпортованого товару, а виявлені розбіжності не стосувались складових митної вартості. Враховуючи умови контракту, той факт, що сума сплачених позивачем коштів в якості передплати товару на підставі платіжного доручення №28 від 10.02.2021 року, відрізняється від суми коштів, зазначеної в кожному окремому рахунку, виписаному постачальником на кожну одиницю автотранспорту, та суми коштів по кожному митному оформленню, не становить суперечностей з умовами контракту та не є тією обставиною, яка викликає сумніви щодо заявленої митної вартості товару. Позивач надав митному органу усі необхідні документи, які надають можливість перевірити та підтвердити заявлену митну вартість товару, проте, митним органом необґрунтовано вказано про наявність недоліків, які перешкоджають митному оформленню товару, що спростовано в ході судового розгляду справи. Суд першої інстанції зазначав, що відповідно до вимог ч.3  ст.53 Митного кодексу України  додаткові документи надаються декларантом за наявності, відтак, саме по собі подання таких документів не в повному обсязі не може бути підставою для коригування митної вартості товару. Передбачено, що визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України, здійснюється шляхом застосування методів, зокрема, основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); другорядні: за ціною договору щодо ідентичних товарів, за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів, на основі віднімання вартості, на основі додавання вартості (обчислена вартість), резервний.
Матеріалами справи встановлено, що між ПрАТ «Український графіт» (покупець) та Rain Carbon Poland Sp.zo.o, (Польща) (продавець) 01.01.2021 року укладено контракт №804/23-16/2120003/34, предметом якого є поставка товару пек кам`яновугільний відповідно до специфікацій, що є невід`ємними частинами контракту. Додатком №3 від 26.01.2021 року (специфікація №3) до контракту узгоджено поставку в лютому-березні 2021 року товару - пек електродний зв`язуючиЙ гранульований марки BX85KS на умовах FCA  Kedzierzyn-Kozle згідно Інкотермс-2010, в кількості 500 тон (+/- 10%), за ціною 540 євро за 1 тону, загальною вартістю 270000,00 євро.
Встановлено, що пунктом 2 додатку №3 від 26.01.2021 року (специфікація №3) до контракту товар відвантажується партіями протягом обумовленого терміну поставки після перерахування покупцем передоплати за товар згідно п. 5.1 контракту. Відповідно п.5.1 контракту покупець здійснює передплату за товар в розмірі 100% вартості товару по специфікації на підставі рахунку-проформи продавця на передплату.
Отже, Rain Carbon Poland Sp.zo.o, (Польща) відповідно до контракту зобов`язувався здійснити поставку  ПрАТ «Український графіт» пек електродний зв`язуючиЙ гранульований марки ВХ85КS, згідно узгодженого додатку №3 від 26.01.2021 року до контракту №804/23-16/2120003/34 від 01.01.2021 року.
Встановлено, що для здійснення митного оформлення товару 03.03.2021 року позивачем до митного підрозділу було подано митну декларацію № UA110230/2021/004110, відповідно до якої було задекларовано товари до розмитнення пек електродний зв`язуючий гранульований марки ВХ85КS в кількості 140960 кг, виробник Rain Carbon Poland Sp.zo.o, на умовах поставки FCA PL Kedzierzyn-Kozle. Митна вартість товару визначена за першим основним методом (за ціною контракту), виходячи з ціни товару 540 євро за 1 тону, в розмірі 76118,40 євро, а також витрат на транспортування товару до кордону України в розмірі 4791,58 євро, з урахуванням чого загальна митна вартість товару заявлена 80909,98 євро.
Встановлено, що разом з митною декларацією позивачем подано до митного органу: контракт №804/23-16/2120003/34 від 01.01.2021 року (т4104); додаток №3 від 26.01.2021 року до контракту (4103); сертифікат якості товару № 11/02/21 від 22.02.2021 року, №11/02/21 від 23.02.2021 року, № 11/02/21 від 19.02.2021, № 11/02/21 від 16.02.2021, № 11/02/21 від 17.02.2021 (0003), рахунок-проформу № НВ/2021/04 від 02.02.2021 року(0325); рахунок (invoice) №№ 90693038, 90693137, 90693301, 90693447, 90693452, 90693545, 90693564 (0380); накладну CMR №№1168786, 429111, 435610, 452217, 771530, 777739, 902075 (0730); сертифікат з перевезення (походження) товару форми EUR.1 № PL/MF/AR 0313916, 0313921, 0313922, 0313929, 0313930, 0314057, 03114066 (0954); платіжне доручення №28 від 10.02.2021 року (3001); документ, що підтверджує вартість перевезення товару - довідка експедитора №1/17/02 від 17.02.2021 року, №01/23/02 від 23.02.2021 року, №16/023 від 16.02.2021 року, №20 від 18.02.2021 року, №22/02/1 від 22.02.2021 року, №22/02/1 від 22.02.2021 року, №40 від 23.02.2021 року (3007); договір транспортного експедирування вантажів автотранспортом №804/2180012/15 від 01.01.2021 року, укладений між ПрАТ «Український графіт» та експедитором ПП «ТКФ «Берегиня», №804/2180014/15 від 01.01.2021 року, укладений між ПрАТ «Україський графіт» та експедитором ФОП ОСОБА_1 , №804/2180015/15 від 01.01.2021, укладений між ПрАТ «Український графіт» та експедитором ФОП ОСОБА_2 , №804/2180016/15 від 01.01.2021 року, укладений між ПрАТ «Український графіт» та експедитором ФОП ОСОБА_3 (4301); заявка №7 від 12.02.2021 року до договору ТЕО з ПП «ТКФ «Берегиня»; заявку №7 від 12.02.2021 року до договору ТЕО ФОП ОСОБА_3 , заявку №7 від 12.02.2021 року до договору ТЕО ФОП ОСОБА_2 , заявка №7 від 12.02.2021 до договору ТЕО ФОП ОСОБА_3 , заявка №8 від 15.02.2021 до договору ТЕО з ПП «ТКФ «Берегиня», заявку №8 від 12.02.2021 до договору ТЕО ФОП ОСОБА_1 , заявка №8 від 15.02.2021 до договору ТЕО ФОП ОСОБА_1 (9000); постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 25.11.2020 по справі №280/2261/20.
Митний орган при перевірці поданих документів дійшов висновку, що документи не містять всіх даних для визначення митної вартості товару, тому запропонував подати додаткові документи. Митницею запропоновано усунути неточності та надати додаткові документи, що підтверджують митну вартість товару та обраний метод її визначення згідно з вимогами ч. З  ст. 53 Митного кодексу України, а саме: 1) виписку з бухгалтерської документації; 2) каталоги, прейскуранти (прайс-листа) виробника товару; 3) копію митної декларації країни відправлення; 4) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини та повідомлено, що згідно ч. 6  ст.53 МКУ  декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару.
Митниця вказувала на наявність розбіжностей у отриманих документах, якими позивач підтверджує заявлену вартість товару. До митного оформлення надано довідку ТЕО№01/17/02 від 17.02.2021 (Видана ФЛП  Гальчук І.Б.). - довідку ТЕО № 01/23/02 від 23.02.2021 (Видана ФЛП Гальчук І.Б.) - довідку ТЕО №16/02 від 16.02.2021 (Видана ФЛП Івановський Н.Ю.) - довідку ТЕО № 20 від 18.02.2021 (Видана ФЛП Маненко А.Ю.) - довідку ТЕО № 22/02/21/1 від 22.02.2021 (Видана ЧП ТКФ Берегиня ) - довідка ТрЕксОбсл № - 22/02/21/1 від 22.02.2021 (Видана ЧП ТКФ Берегиня ). - довідка ТЕО № 40 від 23.02.2021 (Видана ФЛП ОСОБА_4 ). В той же час: -в CMR від 19.02.2021 № 1168786 перевізником зазначено TOB «ЛІТО», - в CMR від 23.02.2021 № 429111 перевізником зазначено «DNIPROTRANSAVТО» LTD, - в CMR від 17.02.2021 № 435610 перевізником зазначено «WІT» OF LTD, - в CMR від 23.02.2021 № 452217 перевізником зазначено «AB-TRANS-EURO LTD», - в CMR від 22.02.2021 № 771530 перевізником зазначено «ТСF Beregyny» РЕ, - в CMR від 22.02.2021 № 777739 перевізником зазначено «TCF Beregyny» РЕ, - в CMR від 16.02.2021 N 902075 перевізником зазначено «TOB Дніпротранссервіс», проте відсутні договори як між перевізником і експедитором, так і між експедитором і замовником, взаємозв`язок не підтверджено. В довідках зазначено що вони видані на підставі договорів на перевезення та заявок, але зазначені документи до митного оформлення не надавались. Додатково повідомляємо, що відповідно до  Наказу Міністерства фінансів України від 24.05.2012 №599 «Про затвердження Форми декларації митної вартості та Правил її заповнення»  до документів, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів можуть належати: рахунок-фактура (акт виконаних робіт (наданих послуг)) від виконавця договору (контракту) про надання транспортно-експедиційних послуг, що містить реквізити сторін, суму та умови платежу, інші відомості, відповідно до яких встановлюється належність послуг до товарів; банківські та платіжні документи, що підтверджують факт оплати транспортно-експедиційних послуг відповідно до виставленого рахунка-фактури; калькуляція транспортних витрат (якщо перевезення товарів здійснюється з використанням власного транспортного засобу), що містить відомості про маршрут перевезення, його протяжність у кілометрах до місця ввезення на митну територію України та по митній території України, розмір тарифної ставки на перевезення за одиницю виміру (вагу) товару за 1 кілометр маршруту. В платіжному дорученні від 13.01.2021 року №151 зазначена сума 270000 євро, проте відповідно до інвойсів від 16.02.2021 року № 90693038, від 17.02.2021 року №90693137, від 19.02.2021 року №90693301, від 22.02.2021 року №90693447, від 22.02.2021 року №90693452, від 23.02.2021 року №90693545, від 23.02.2021 року №90693564 сума складає 76118,400 євро.
ПрАТ «Український графіт», отримавши повідомлення митниці про необхідність подання додаткових документів, надало: відомість руху ТМЦ за період 16.02.2021 року - 19.02.2021 року (вих.№ 10/1179 від 03.03.2021), за період 22.02.2021 року - 23.02.2021 року (вих. № 10/1178 від 03.03.2021 року); прибуткові ордери №210070п, №210074п, №210076п, №210084п., №210085п., №210086п, №210087п; лист Rain Carbon Poland Sp.zo.o б/н від 01.02.2021року з перекладом; висновок ДП «Держзовнішінформ» № 25/17 від 01.03.2021 року; лист ПрАТ «Укрграфіт» від 25.02.2021 року №15-498; лист ФОП ОСОБА_1 № 27 від 24.02.2021 року; лист ФОП ОСОБА_3 №01/19/02 від 19.02.2021 року; лист ФОП ОСОБА_2 № 19/02 від 19.02.2021 року; лист ДП «Держзовнішінформ» № 25/194-JI від 30.01.2020 року.
05.03.2021 року прийнято рішення про коригування    митної вартості    товару № UA110230/2021/000058/2  із застосуванням резервного методу у відповідності до  статті 64 Митного кодексу України. На підставі цього рішення відповідач оформив картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA110230/2021/00151 від 05.03.2021 року. Приймаючи оскаржуване рішення та коригуючи митну вартість товару, який ввозився на митну територію України, відповідач використав наявну у нього інформацію щодо раніше визнаної/визначеної митної вартості, згідно подібних поставок, щодо товару,  на рівні 660 євро за 1 тону + транспортні витрати (МД №UА112080/2019/26907 від 25.09.2019 року).
Відповідно до матеріалів справи, встановлено, що для здійснення митного оформлення товару 05.03.2021 року позивачем до митного підрозділу було подано митну декларацію № UA110230/2021/004300, відповідно до якої було задекларовано товари до розмитнення пек електродний зв`язуючиЙ гранульований марки ВХ85КS в кількості 40420  кг, виробник Rain Carbon Poland Sp.zo.o, на умовах поставки FCA PL Kedzierzyn-Kozle. Митна вартість товару визначена за першим основним методом (за ціною контракту), виходячи з ціни товару 540 євро за 1 тону, в розмірі 21826,80 євро, а також витрат на транспортування товару до кордону України в розмірі 1376,99 евро, з урахуванням чого загальна митна вартість товару визначена 23203,79 евро. 
Встановлено, що разом з митною декларацією позивачем подано до митного органу: контракт №804/23-16/2120003/34 від 01.01.2021 року (т4104); додаток №3 від 26.01.2021 року до контракту (4103); сертифікат якості товару № 11/02/21 від 18.02.2021 року, №11/02/21 від 17.02.2021 року (0003); рахунок-проформу № НВ/2021/01 від 05.01.2021 року (0325); рахунок (invoice) №№ 90693140, 90693215 (0380); накладна CMR №№0136344, 114595 (0730); сертифікат з перевезення (походження) товару форми EUR.1 № PL/MF/AR 0314067, 0314069 (0954); платіжне доручення №151 від 13.01.2021 року (3001); документ, що підтверджує вартість перевезення товару - довідку експедитора №02/17/02 від 17.02.2021 року, 17/02 від 17.02.2021 року (3007); договір транспортного експедирування вантажів автотранспортом №804/2180015/15 від 01.01.2021 року, укладений між ПрАТ «Український графіт» та експедитором ФОП ОСОБА_2 , №804/2180016/15 від 01.01.2021 року, укладений між ПрАТ «Український графіт» та експедитором ФОП ОСОБА_3 (4301); заявку №7 від 12.02.2021 до договору ТЕО з ФОП ОСОБА_3 , заявку №7 від 12.02.2021 до договору ТЕО з ФОП ОСОБА_2 (9000); постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 25.11.2020  рокупо справі №280/2261/20.
Митний орган при перевірці поданих документів дійшов висновку, що документи не містять всіх даних для визначення митної вартості товару, тому запропонував подати додаткові документи. Митницею запропоновано усунути неточності та надати додаткові документи, що підтверджують митну вартість товару та обраний метод її визначення згідно з вимогами ч. З  ст. 53 Митного кодексу України, а саме: 1) виписку з бухгалтерської документації; 2) каталоги, прейскуранти (прайс-листа) виробника товару; 3) копію митної декларації країни відправлення; 4) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини та повідомлено, що згідно ч. 6  ст.53 МКУ  декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару.
Митницею вказано на розбіжності, що відповідно до п.1 контракту від 01.01.2021 року №804/23-16/2120003/34 «Продавец обязуется поставить Покупателю продукцию-пек каменноугольный, согласно Приложениям (спецификациям) к настоящему контракту». Проте, в поданому до митного оформлення додатку до контракту від 26.01.2021 №3, зазначено товар, що поставляється  «пек электродный связующий гранулированный марки BX85KS» (даний товар заявлено до митного оформлення). Поставка товару здійснюється згідно контракту від 01.01.2021 №804/23-16/2120003/34. Відповідно до додатку до контракту від 26.01.2021 року №3 в ціну товару, який поставляється включається вартість пакування та навантаження, але відсутні документи в яких виділено вартість пакування, що унеможливлює перевірити складові митної вартості (неможливість виділення із заявленої ціни товару вартості пакування, не дає можливості перевірити й оцінити фактурну (дійсну) вартість товару, а також установити фактичний розмір витрат на пакування, з урахуванням яких було сформовано митну вартість оцінюваного товару). До митного оформлення надано: 02/17/02 довідка ТЕО від 17.02.2021 (Видана експедитором ФОП ОСОБА_3 ), в той же час в CMR від 17.02.2021 року № 114595 перевізником зазначено «MN TRANS LOGISTICS Sp.z о.о.», 17/02 довідка ТЕО від 17.02.2021 (Видана експедитором ФОП ОСОБА_2 ), в той же час в CMR від 18.02.2021 року № 0136344 перевізником зазначено ПП «КЛИМГРАНС ПЛЮС», проте відсутні договори між перевізником і експедитором (таким чином взаємозв`язок між замовником та безпосередніми виконавцями (перевізниками) не підтверджено). В платіжному дорученні від 10.02.2021 року №28 зазначена сума 270000 євро, проте відповідно до інвойсів, які надано до оформлення від 17.02.2021 року №90693140 та від 18.02.2021 року №90693215, сума складає 21826,80 євро.
ПрАТ «Український графіт», отримавши повідомлення митниці про необхідність подання додаткових документів, надало додаткові пояснення та документи: виписка з бухгалтерської документації - відомість руху ТМЦ за період 15.02.2021 року - 23.02.2021 року (вих.№ 10/1281 від 10.03.2021 року); прибуткові ордери №210071п, №210072п; лист ПрАТ «Український графіт» №34/1221 від 05.03.2021 року з перекладом; лист Rain Carbon Poland Sp.zo.o б/н від 10.03.2021 року з перекладом; лист ФОП ОСОБА_3 №01/19/02 від 19.02.2021; лист ФОП ОСОБА_2 №19/02 від 19.02.2021 року; лист ДП «Держзовнішінформ» № 25/194-Л від 30.01.2020 року.
Проте, 11.03.2021 року прийнято рішення про коригування    митної вартості    товару № UA110230/2021/000065/2  із застосуванням резервного методу у відповідності до  статті 64 Митного кодексу України. На підставі цього рішення відповідач оформив картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA110230/2021/00161 від 11.03.2021 року. Приймаючи оскаржуване рішення та коригуючи митну вартість товару, який ввозився на митну територію України, відповідач використав наявну у нього інформацію щодо раніше визнаної/визначеної митної вартості, згідно подібних поставок, щодо товару,  на рівні 660 євро за 1 тону + транспортні витрати (МД №UА112080/2019/26907 від 25.09.2019 року).
Відповідно до матеріалів справи, встановлено, що для здійснення митного оформлення товару 31.03.2021 року позивачем до митного підрозділу було подано митну декларацію № UA110230/2021/006268, відповідно до якої було задекларовано товари до розмитнення пек електродний зв`язуючи гранульований марки ВХ85КS в кількості 40420  кг, виробник Rain Carbon Poland Sp.zo.o, на умовах поставки FCA PL Kedzierzyn-Kozle. Митна вартість товару визначена за першим основним методом (за ціною контракту), виходячи з ціни товару 540 євро за 1 тону, а саме, в розмірі 43794,00 євро, а також витрат на транспортування товару до кордону України в розмірі 2811,45 євро, з урахуванням чого загальна митна вартість товару визначена 46605,45 євро.
Разом з митною декларацією подано до митного органу: контракт №804/23-16/2120003/34 від 01.01.2021 року (т4104); додаток №3 від 26.01.2021 року до контракту (4103); сертифікат якості товару №04/03/21 від 12.03.2021 року, №04/03/21 від 10.03.2021 року, № 04/03/21 від 09.03.2021 року (0003); рахунок-проформу № НВ/2021/01 від 05.01.2021 року (0325); рахунок (invoice) №№ 90694979, 90694981, 90695087, 90695279 (0380); накладну CMR №№0001034, 0166210, 30111, 30159 (0730); сертифікат з перевезення (походження) товару форми EUR.1 № PL/MF/AR 0313935, 0313937, 0314083, 0314089 (0954); платіжне доручення №151 від 13.01.2021 року (3001); документ, що підтверджує вартість перевезення товару - довідка експедитора №04/09/03 від 09.03.2021 року, №10 від 09.03.2021 року, №8 від 09.03.2021 року, №9 від 09.03.2021 року (3007); договір транспортного експедирування вантажів автотранспортом №804/2180016/15 від 01.01.2021, укладений між ПрАТ «Український графіт» та експедитором ФОП ОСОБА_3 , №804/2180098/15 від 01.02.2021 року, укладений між ПрАТ «Україснький графіт» та експедитором ПП «АТАР-ТРАНС» (4301); заявку №11 від 03.03.2021 року до договору ТЕО з ФОП ОСОБА_3 , заявка №5 від 03.03.2021 року до договору ТЕО з ПП «АТАР-ТРАНС» (9000); постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 25.11.2020 по справі №280/2261/20.
Митний орган при перевірці поданих документів дійшов висновку, що документи не містять всіх даних для визначення митної вартості товару, тому запропонував подати додаткові документи. Митницею запропоновано усунути неточності та надати додаткові документи, що підтверджують митну вартість товару та обраний метод її визначення згідно з вимогами ч. 3  ст. 53 Митного кодексу України.
Митницею вказано на розбіжності, що відповідно до відповідно до п.1 контракту від 01.01.2021 року №804/23-16/2120003/34 «Продавец обязуется поставить Покупателю продукцию-пек каменноугольний, согласно Приложениям (спецификациям) к настоящему контракту». Проте, в поданому до митного оформлення додатку до контракту від 26.01.2021 року №3, зазначено товар, що поставляється  «пек электродный связующий гранулированный марки BX85KS» (даний товар заявлено до митного оформлення). Також поставка товару здійснюється згідно контракту від 01.01.2021 року №804/23-16/2120003/34. Відповідно до додатку до контракту від 26.01.2021 року №3 в ціну товару, який поставляється включається вартість пакування та навантаження, але відсутні документи в яких виділено вартість пакування, що унеможливлює перевірити складові митної вартості (неможливість виділення із заявленої ціни товару вартості пакування, не дає можливості перевірити й оцінити фактурну (дійсну) вартість товару, а також установити фактичний розмір витрат на пакування, з урахуванням яких було сформовано митну вартість оцінюваного товару). В платіжному дорученні від 10.02.2021 року №28 зазначена сума 270000 євро проте відповідно до інвойсів,які надано до оформлення від 10.03.2021 року №90695087, від 12.03.2021 року №90695279,від 09.03.2021 року №90694979, від 09.03.2021 року №90694981 сума складає 43794 євро. В заявках на перевезення №11 від 03.03.2021 року та №5 від 03.03.2021 року крім товару, що подано до оформлення зазначено інший товар, який до оформлення не надавався (пек кам`яноугольний). 
ПрАТ «Український графіт», отримавши повідомлення митниці про необхідність подання додаткових документів, надало додаткові пояснення та документи: відомості руху ТМЦ за період 09.03.2021 року - 12.03.2021 року (вих.№ 10/1628 від 31.03.2021 року); прибуткові ордери №210113п, №210119п, №210120п, №210121п; лист ПрАТ «Український графіт» №34/1221 від 05.03.2021 року з перекладом; лист Rain Carbon Poland Sp.zo.o б/н від 10.03.2021 року з перекладом; лист ФОП ОСОБА_3 №01/19/02 від 19.02.2021 року; лист TOB «АТАР-ТРАНС» №11 від 04.03.2021 року; лист ДП «Держзовнішінформ» №25/194-Л від 30.01.2020 року.
02.04.2021 року прийнято рішення про коригування    митної вартості    товару № UA110230/2021/000084/2  із застосуванням резервного методу у відповідності до  статті 64 Митного кодексу України. На підставі цього рішення відповідач оформив картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA110230/2021/00207 від 02.04.2021 року. Приймаючи оскаржуване рішення та коригуючи митну вартість товару, який ввозився на митну територію України, відповідач використав наявну у нього інформацію щодо раніше визнаної/визначеної митної вартості, згідно подібних поставок, щодо товару,  на рівні 660 євро за 1 тону + транспортні витрати (МД №UА112080/2019/26907 від 25.09.2019 року).
Відповідно до ст. 49, ч. 1, ч. 3  ст. 51, ч. 2 ст. 52 МК України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. Митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу. Визначення митної вартості товарів, що переміщуються через митний кордон України у митних режимах, відмінних від митного режиму імпорту, здійснюється згідно з положеннями  статей 65,  66  цього Кодексу. Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані: заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з органом доходів і зборів; подавати органу доходів і зборів достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням органу доходів і зборів додаткової інформації. У випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення. Забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті. Декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару.
Згідно ст. 53 МК України, у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення. Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у  частинах п`ятій  і  шостій статті 52  цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування. У разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини. У разі якщо орган доходів і зборів має обґрунтовані підстави вважати, що існуючий взаємозв`язок між продавцем і покупцем вплинув на заявлену декларантом митну вартість, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів, крім документів, зазначених у частинах другій та третій цієї статті, подає (за наявності) такі документи: 1) виписку з бухгалтерських та банківських документів покупця, що стосуються відчуження оцінюваних товарів, ідентичних та/або подібних (аналогічних) товарів на території України; 2) довідкову інформацію щодо вартості у країні-експортері товарів, що є ідентичними та/або подібними (аналогічними) оцінюваним товарам; 3) розрахунок ціни (калькуляцію). Забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.
Отже, передбачений перелік документів, які подаються разом з митної декларацію, які мають на меті встановити товар та визначити його вартість, вартість страхування, транспортування, упаковки, є вичерпним. У разі, коли декларантом надано повний перелік документів передбачених частиною 2 ст. 53 МК України, та можливо встановити повну, вірну ціну товару, складники, що впливають на формування його вартості, вимагати додаткові документи заборонено.
Відповідно до ч. 1 ст. 55 МК України   рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається органом доходів і зборів у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо органом доходів і зборів у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.
Згідно з ч. 2-4 ст. 57, ч. 1-2 ст. 58 МК України основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції). Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу. Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між органом доходів і зборів та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні.
Суд апеляційної інстанції звертає увагу, що митниця, окрім поданих документів до митної декларації просила позивача надати додаткові підтвердження заявленої митної вартості. ПрАТ «Український графіт» надано додаткові документи, які пояснюють та усувають наявні недоліки у митному оформленні. 
Отже, митний орган вказував, що п.1 контракту від 01.01.2021 року №804/23-16/2120003/34 «Продавец обязуется поставить Покупателю продукцию-пек каменноугольный, согласно Приложениям (спецификациям) к настоящему контракту». Проте, в поданому до митного оформлення додатку до контракту від 26.01.2021 №3, зазначено товар, що поставляється  «пек электродный связующий гранулированный марки BX85KS» (даний товар заявлено до митного оформлення). 
Поставка товару здійснюється згідно контракту від 01.01.2021 №804/23-16/2120003/34. Додатком №3 від 26.01.2021 року передбачено поставку пек електродний зв`язуючий гранульований марки BX85KS в кількості 500 тон (+/- 10%), за ціною 540 євро за 1 тону, загальною вартістю 270000,00 євро. З наданих позивачем сертифікатів якості, інших супровідних документів можливо встановити характеристики товару та взагалі ідентичність товару - пек електродний зв`язуючий гранульований марки BX85KS.
Надано лист виробника товару - Rain Carbon Poland Sp.zo.o від 10.03.2021 року, який підтвердив, що товар пек електродний зв`язуючий гранульований марки ВХ85KS є кам`яновугільним пеком.
Дніпровська митниця Держмитслужби у своїх зауваженнях до документів, що подані разом з митними деклараціями погоджується, що позивачем заявлено до митного оформлення «пек электродный связующий гранулированный марки BX85KS».
Відносно транспортування товару, ПрАТ «Український графіт» надало до митниці докази здійснення транспортування та експедиційних послуг експедиторами ФОП ОСОБА_1 , ФОП ОСОБА_3 , ФОП ОСОБА_2 , ЧП ТКФ «Берегиня», ПП «АТАР-ТРАНС». Витрат з перевезення товару до кордону України підтверджуються міжнародними товарно-транспортними накладними СМR, довідками експедиторів про транспортно-експедиційні витрати для пред`явлення митним органам, в яких зазначено вартість перевезення товару до кордону України, надано договори транспортного експедирування вантажів автотранспортом. На кожну партію товару ПрАТ «Український графіт» оформлювались  заявки до договорів на організацію перевезення, наявні довідки про вартість транспортних витрат, які містять посилання на укладені договори транспортного експедирування вантажів, найменування перевізника, номер автотранспортного засобу та маршрут. ПрАТ «Український графіт» підтверджує хто здійснював транспортування вантажу та розмір витрат на таке транспортування. 
Митниця вказувала, що в платіжному дорученні від 10.02.2021 року №28 зазначена сума 270000 євро, проте відповідно до інвойсів, які надано до оформлення вказано іншу суму оплати. 
Сума 270000 євро є загальною сумою товару, який поставлявся партіями. Згідно специфікації № 3 від 26.01.2021 року до контракту узгоджено поставку товару протягом лютого-березня 2021 року партіями загальною вартістю 270000,00 євро. Передбачено, що покупець здійснює передоплату за товар в розмірі 100% вартості кількості товару по специфікації на підставі рахунку-проформи продавця на передоплату. На підставі рахунку-проформи продавця на передоплату №НВ/2021/04 від 02.02.2021 року, який надавався до митного оформлення, ПрАТ «Український графіт» платіжним дорученням №28 від 10.02.2021 року здійснено попередню оплату загальної суми вартості товару по додатку №3 (специфікації №3) в розмірі 270000 євро, про що безпосередньо зазначено в платіжному дорученні.
Сума сплачених коштів в якості передплати товару на підставі платіжного доручення №28 від 10.02.2021 року, відрізняється від суми коштів, зазначеної в кожному окремому рахунку, виписаному постачальником на кожну одиницю автотранспорту, та суми коштів по кожному митному оформленню. Можливо встановити оплату за кожну партію товару. 
Встановлено, що Запорізькою митницею ДФС при коригуванні митної вартості товарів, було використано інформацію щодо раніше визнаних/визначених митних вартостей за першим методом згідно за оформленням подібного товару, за раніше поданими ВМД, зокрема від 25.09.2019 року  №UА110230/2021/00151.
В матеріалах справи наявна копія вантажно-митної декларації від 25.09.2019 року  №UА110230/2021/00151, яка була взята митним органом для коригування митної вартості товару: пек електродний зв`язуючий гранульований марки ВХ85КS, виробник та постачальник Rain Carbon Poland Sp.zo.o, на умовах поставки FCA PL Kedzierzyn-Kozle. Декларацією підтверджується, що на територію України ввезено ПрАТ «Український графіт» ідентичний товар на подібних умовах транспортування. 
Суд зазначає, що ПрАТ «Український графіт» ввозило «пек електродний зв`язуючий гранульований марки ВХ85КS» 25.09.20219 року самостійно визначало його вартість як 660 євро за 1 тону, ввозячи товар у березні 2021 року декларує вартість товару як 540 євро за 1 тонну. Такі розбіжності позивач пояснює принципом формування ціни. Ціна узгоджена між продавцем та покупцем та визначається специфікаціями до контракту на умовах взаємної домовленості та погодження. Rain Carbon Poland Sp.zo.o самостійно визначила для покупця таку ціну за свій товар.
Згідно листів Rain Carbon Poland Sp.zo.o з перекладом, продавець вказував, що пек марки ВХ85КS у 2019 році продавався за 660 євро за 1 тону, у першому кварталі 2020 року 620 євро за 1 тону, у четвертому кварталі 500 євро за 1 тону, у першому кварталі 500 – 540 євро за 1 тону. Ціна за пек марки ВХ85КS не є сталою а змінюється залежно від попиту та кон`юктури ринку. 
Суд вказує, що митному органу не слід брати за основу ціну, яка визначена позивачем за товар у вересні 2019 року та брати таку ціну за основу при визначені для товару у березні 2021 року. Ціни на продукцію змінюються залежно від різного роду чинників, у тому числі від бажання постачальника. 
Слід враховувати, що ціна на товар формується шляхом домовленості продавця з покупцем та не може коригуватись третьою стороною. 
Поряд з тим, частинами 1, 2, 6 ст. 54 Митного кодексу України визначено, що контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості. Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється органом доходів і зборів шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у  частині першій статті 58  цього Кодексу. 
Орган доходів і зборів може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: 1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; 2)   неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; 3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у  главі 9  цього Кодексу; 4) надходження до органу доходів і зборів документально підтвердженої офіційної інформації органів доходів і зборів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.
Суд зазначає, що відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України, митниця не довела правомірність своїх рішень, не обґрунтувала в чому саме, на її думку, розбіжності в документах поданих позивачем, не дають змогу визначити митну вартість товару за основним методом – за ціною товару, визначеною позивачем у специфікації № 3 до контракту. 
Суд вказує, що частиною 7 ст. 54 Митного кодексу України визначено, що у разі якщо під час проведення митного контролю орган доходів і зборів не може аргументовано довести, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, заявлена декларантом або уповноваженою ним особою митна вартість вважається визнаною автоматично.
На думку суду, позивачем було вірно проведено розрахунок митної вартості, відповідно до контракту,   подано документи згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 Митного кодексу України, вірно обрано метод визначення митної вартості товару.
При вирішенні спору, суд апеляційної інстанції враховує судову практику, викладену у постановах Верховного Суду від 14.11.2019 року у справі № 809/33/17, від 25.02.2021 року у справі № 815/6799/17, від 02.03.2021 року у справі № 809/857/17,  від 12.03.2021 року у справі № 826/16699/16, 05.03.2021 року у справі № 823/1461/17.
Згідно ч. 1, ч. 6 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат.
Новий розподіл судових витрат здійснюється у разі задоволення апеляційної скарги. Не передбачено повернення судових витрат здійснених суб`єктом владних повноважень, крім пов`язаних із залученням свідків та проведенням експертиз.
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів апеляційного суду вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, рішення суду першої інстанції слід залишити без змін, як таке, що прийняте з додержанням норм матеріального та процесуального права.
Керуючись ст.ст.   242, 315, 316, 322, 325, 328 КАС України, суд, -

                                                        п о с т а н о в и в:
Апеляційну скаргу Дніпровської митниці Держмитслужби – залишити без задоволення.
Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 27 вересня 2021 року в справі №280/5279/21 – залишити без змін.
Постанова Третього апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення у порядку ст.ст. 328 – 329 КАС України.
   
Головуючий - суддя                                                                      О.М. Лукманова 

                               суддя                                                                      Л.А. Божко 

                               суддя                                                                      Ю. В. Дурасова