П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

___________________________________________________________________________________

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

01 червня 2022 р.	м.Одеса	Справа № 420/1085/20	
Головуючий в 1 інстанції: Корой С.М.
          
01 червня 2022 року                                    м. Одеса                           Справа №420/1085/20

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
доповідача – судді Косцової І.П.,
суддів – Осіпова Ю.В., Скрипченка В.О.,
за участі секретаря – Брижкіної І.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Південного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 28 грудня 2021 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮГ-ГАЗ» до Офісу великих платників податків Державної податкової служби, Південного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення,-
В С Т А Н О В И В:
Короткий зміст позовних вимог.
Товариство з обмеженою відповідальністю «ЮГ-ГАЗ» звернулось до суду першої інстанції з позовом, в якому просило визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення ГУ ДПС в Одеській області від 27.01.2020 року №0000695311, яким Товариству збільшено грошове зобов`язання з податку на додану вартість на суму 685 167 грн. та застосовані штрафні (фінансові) санкції у розмірі 171 292 грн. 
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що висновки контролюючого органу про порушення Товариством вимог податкового законодавства, викладені в акті перевірки, ґрунтуються виключно на неможливості встановлення першої події для формування податкового кредиту.
При цьому податковий орган при проведенні перевірки та згідно акту перевірки не ставить під сумнів факт отримання позивачем скрапленого газу, факт сплати грошових коштів, правильність та відповідність первинних документів ТОВ «ЮГ-ГАЗ», складених на підставі реально здійснених господарських операцій з купівлі скрапленого газу.
Позивач наголошує, що контролюючому органу під час перевірки надавались відповідні платіжні доручення, які підтверджують сплату за товар та відповідають датам складення податкових накладних. 

Короткий зміст рішення суду першої інстанції.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 28 грудня 2021 року позов задоволено.
Вирішуючи спір по суті, суд першої інстанції виходив із того, що надані позивачем первинні документи, а саме, платіжні доручення, підтверджують оплату товару, тому позивач мав право включити відповідні суми до складу податкового кредиту за відповідний період. 

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції, посилаючись на невірне застосування норм матеріального права, порушення норм процесуального права, Південне міжрегіональне управління ДПС по роботі з великими платниками податків просить скасувати його та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову.
В обґрунтування наведених доводів апелянт зазначив, що згідно наданих до перевірки первинних документів та даних бухгалтерського обліку неможливо  визначити першу подію для формування податкового кредиту.
Апелянт зазначив, що жодних платіжних доручень під час проведення перевірки та у запереченнях на акт перевірки позивач до контролюючого органу не надавав, що у відповідності до п. 44.6 ст. 44 ПК України має бути розцінено як відсутність таких документів у платника податку на час складення звітності.
Товариство подало відзив на апеляційну скаргу, у якому просило залишити її без задоволення, а рішення суду першої інстанції – без змін. В його обґрунтування наведені доводи, ідентичні тим, що були викладені у позовній заяві.
26 травня 2022 року до суду апеляційної інстанції надійшло клопотання представника Південного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.  
Вказане клопотання скаржник обгрунтовував тим, що не може прибути у судове засідання через територіальну віддаленість та зайнятість у інших судових засіданнях.
Ухвалою суду апеляційної інстанції від 30.05.2022 року відмовлено у задоволенні вказаної заяви через відсутність доказів участі у інших с удових засіданнях. Також визначено, що місце розташування апелянта знаходиться на відстані близько 600 м від приміщення суду, що виключає посилання на територіальну віддаленість.
01.06.2022 року на адресу суду надійшло клопотання від ТОВ «ЮГ-ГАЗ» про розгляд справи за його відсутності.
01.06.2022 року сторони по справі у судове засідання не з`явились, тому у відповідності до ст. 310 КАС України розгляд справи здійснено за їх відсутності.

Фактичні обставини справи.

З матеріалів справи вбачається, що 20.02.2018 року між ТОВ «ЮГ-ГАЗ» (Покупець) та ПП «РАФ-СЕРВІС» (Продавець) було укладено договір оптової купівлі-продажу скрапленого газу №20-02/1, за умовами якого продавець зобов`язався в порядку та на умовах, визначених цим Договором, передати у власність Покупця, а Покупець - прийняти та оплатити продукцію - скраплений газ з характеристиками згідно Специфікації. (т.1 а.с.12-14).
Строк дії Договору №20-02/1 сторонами було продовжено на підставі додаткових угод №1 від 31.08.2018 року та №2 від 01.10.2018 року (т.1 а.с.15-16).
ПП «РАФ-СЕРВІС» складено податкові накладні: №1078 від 05.09.2018 року, №1079 від 06.09.2018 року, №1080 від 11.09.2018 року, №1101 від 25.09.2018 року, №1121 від 08.10.2018 року, №1125 від 11.10.2018 року на загальну суму ПДВ 685 166,66 грн. (т.1 а.с.149-154).
На підставі наказу Офісу великих платників податків Державної податкової служби №437 від 14.11.2019 року, направлень від 15.11.2019 року №№88, 87, 84, 86, 85, 83, Офісом великих платників податків Державної податкової служби, з метою здійснення контролю за своєчасністю, достовірністю, повнотою нарахування і сплати податків і зборів, дотримання валютного та іншого законодавства та правильністю нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, проведено документальну позапланову виїзну перевірку ТОВ «ЮГ-ГАЗ» за період з 01.10.2017 року по 30.09.2019 року, за результатами якої 26.12.2019 року складено Акт №19/28-10-53-11/30194498  (т.1 а.с.104-136).
Вказаною перевіркою встановлено порушення товариством з обмеженою відповідальністю «ЮГ-ГАЗ»:
1) п.п.134.1.1 п.134.1 ст.134 Податкового кодексу України, п.5 Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 15 «Дохід», затвердженого наказом Міністерства фінансів України №290 вiд 29.11.1999 року, п.5 Положення (стандарту) бухгалтерського обліку  11 «Зобов`язання», затвердженого наказом Міністерства фінансів України №20 від 31.01.2000 року, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 11 лютого 2000 року за №85/4306, завищено від`ємне значення об`єкту оподаткування податком на прибуток за 3 квартали 2019 року у сумі 1 868 403 грн. та занижено податок на прибуток за 3 квартали 2019 року у сумі 60 169 грн.;
2) п.198.1, п.198.2 ст.198, п.201.1 ст.201 Податкового кодексу України, що призвело до заниження податку на додану вартість у грудні 2018 року на загальну суму 685 167 грн. 
За результатом адміністративного оскарження висновки акту перевірки від 26.12.2019 року №19/28-10-53-11/30194498 залишено без змін (т.1 а.с.137-140).
На підставі акту перевірки Офісом великих платників податків Державної податкової служби прийнято податкове повідомлення-рішення №0000695311 від 27.01.2021 року, яким за порушення п.п.198.1, п.198.2 ст.198 п.201.1 ст.201 Податкового кодексу України Товариству з обмеженою відповідальністю «ЮГ-ГАЗ» збільшено суму грошового зобов`язання з податку на додану вартість на загальну суму 856 459 грн., з яких: 685 167 грн. - за податковим зобов`язанням, 171 292 грн. - за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) (т.1 а.с.102).
Законність зазначеного податкового повідомлення-рішення є предметом спору у даній справі.

Джерела правового регулювання (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) та оцінка суду апеляційної інстанції доводів апеляційної скарги і висновків суду першої інстанції.

Переглянувши справу за наявними у ній доказами, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для її задоволення, з огляду на наступне.
За приписами пп.14.1.36 п.14.1 ст.14 ПК України господарська діяльність - діяльність особи, що пов`язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.
Згідно  пунктів 44.1, 44.2  статті 44  ПК України для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.
Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.
Відповідно до пункту 198.1 статті 198 ПК України право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій, в тому числі, з придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг.
Датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту, згідно з пунктом 198.2 статті 198 Податкового кодексу України, вважається дата тієї події, що відбулася раніше: - дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; - дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.
Згідно з пунктом 198.3 статті 198 ПК України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з  договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті. Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.
Пунктом 198.6 статті 198 ПК України визначено, що не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними/розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.
У разі, коли на момент перевірки платника податку контролюючим органом суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними у абзаці першому цього пункту документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу.
Згідно з п.187.1 ст.187 Податкового кодексу України датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше:
а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку;
б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.
Як вбачається з Акту перевірки, посадові особи відповідача не ставлять під сумнів реальність господарських операцій позивача з його контрагентом - ПП «РАФ-СЕРВІС», однак визначають, що за наслідком перевірки первинних  документів (податкових накладних, платіжних доручень) та даних бухгалтерського обліку не можливо визначити «першу подію» для формування податкового кредиту позивача.
Апелянт вказує, що дати виписки податкових накладних не відповідають здійсненій сплаті за товар або датам складення видаткових накладних, і відповідно не має можливості ідентифікувати період здійснення операції. 
За приписами статті 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» господарська операція - дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства. Первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.
Статтею 9 цього Закону передбачено, що підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.
Судом першої інстанції вірно встановлено, що у період, який перевірявся, ТОВ «ЮГ-ГАЗ» мало взаємовідносини з постачальником скріпленого газу ПП «Раф-Сервіс».
Так, з наданих до суду первинних документів, судом встановлено, що:
- 27.02.2019 року ТОВ «ЮГ-ГАЗ» і та ПП «РАФ-СЕРВІС» складено та підписано специфікацію №24 до договору №20-02/1 на загальну суму 1488000 грн., в тому числі ПДВ – 248000 грн. (т.1 а.с.40);
- 27.02.2019 року ТОВ «ЮГ-ГАЗ» і та ПП «РАФ-СЕРВІС» складено та підписано специфікацію №25 до договору №20-02/1 на загальну суму 933120 грн., в тому числі ПДВ – 155520 грн. (т.1 а.с.41);
- 28.05.2019 року ТОВ «ЮГ-ГАЗ» і та ПП «РАФ-СЕРВІС» складено та підписано специфікацію №26 до договору №20-02/1 на загальну суму 1689880 грн., в тому числі ПДВ – 281646,67 грн. (т.1 а.с.42);
Загальна сума товару, що придбавався позивачем згідно даних специфікацій склала 4111000 грн, в тому числі ПДВ – 685 166,67 грн.
05.09.2018 року згідно платіжного доручення №303 позивачем здійснено оплату 755 000,00 грн за придбаний згідно договору №20-02/1 від 20.02.2018 року скраплений газ (т.1 а.с.96).
05.09.2018 року позивачем складено податкову накладну № 1078 на загальну суму 755000 грн, в тому числі ПДВ – 125833,33 грн (т.1 а.с.149).
06.09.2018 року згідно платіжного доручення №304 позивачем здійснено оплату 235 000,00 грн за придбаний згідно договору №20-02/1 від 20.02.2018 року скраплений газ (т.1 а.с.97).
06.09.2018 року позивачем складено податкову накладну №1079 на загальну суму 235000 грн, в тому числі ПДВ – 39166,67 грн (т.1 а.с.150).
11.09.2018 року згідно платіжного доручення № 307 позивачем здійснено оплату 431 000,00 за придбаний згідно договору №20-02/1 від 20.02.2018 року скраплений газ (т.1 а.с.98).
11.09.2018 року позивачем складено податкову накладну №1080 на загальну суму 431000 грн, в тому числі ПДВ – 71833,33 грн (т.1 а.с.151).
25.09.2018 року згідно платіжного доручення № 330 позивачем здійснено оплату 1 000 000,00 за придбаний згідно договору №20-02/1 від 20.02.2018 року скраплений газ (т.1 а.с.99).
25.09.2018 року позивачем складено податкову накладну №1101 на загальну суму 1000000 грн, в тому числі ПДВ – 166666,67 грн (т.1 а.с.152).
08.10.2018 року згідно платіжного доручення № 343 позивачем здійснено оплату 320 000,00  за придбаний згідно договору №20-02/1 від 20.02.2018 року скраплений газ (т.1 а.с.100).
08.10.2018 року позивачем складено податкову накладну №1121 на загальну суму 320000 грн, в тому числі ПДВ – 53333,33 грн (т.1 а.с.153).
11.10.2018 року згідно платіжного доручення № 1876 позивачем здійснено оплату 1 370 000,00  за придбаний згідно договору №20-02/1 від 20.02.2018 року скраплений газ (т.1 а.с.101).
11.10.2018 року позивачем складено податкову накладну №1125 на загальну суму 1370000 грн, в тому числі ПДВ – 228333,33 грн (т.1 а.с.154).
Також на підтвердження руху коштів по рахунку позивача надана відомість по розрахунку ТОВ «ЮГ-ГАЗ» з ПП «РАФ-СЕРВІС» (т.1 а.с. 136).
Також, судом встановлено, що на виконання умов договору №20-02/1 складено видаткові накладні:
- №282 від 28.02.2019 року на загальну суму 933120 грн., в тому числі ПДВ – 155520 грн. (т.1 а.с.76);
- №283 від 28.02.2019 року на загальну суму 1488000 грн., в тому числі ПДВ – 248000 грн. (т.1 а.с.77);
- №285 від 28.05.2019 року на загальну суму 1689880 грн., в тому числі ПДВ – 281646,67 грн.  (т.1 а.с.78).
Загальна сума товару, що придбавався позивачем згідно даних видаткових накладних склала 4111000 грн, в тому числі ПДВ – 685 166,67 грн.
Таким чином судова колегія встановила, що направлення на реєстрацію податкових накладних №№1078, 1079, 1080, 1101, 1121, 1125 на загальну суму 4 111 000,00 грн. відбулось за правилом першої події – оплата за придбаний товар.
Вказане спростовує висновки контролюючого органу про те, що  не можливо визначити «першу подію» для формування податкового кредиту ТОВ «ЮГ-ГАЗ» за податковими накладними на загальну суму ПДВ 685 166,66 грн.: № 1078 від 05.09.2018 року, №1079 від 06.09.2018 року, №1080 вiд 11.09.2018р., №1101 вiд 25.09.2018p, №1121 вiд 08.10.2018р., №1125 вiд 11.10.2018 року.
Судом першої інстанції ретельно та в повному обсязі досліджено первинні документи, які згідно з п.44.1 ст.44 ПК України, є підставою для податкового обліку та які містять відомості, що у повній мірі відображають суть господарських операцій та підтверджують їх фактичне здійснення, зокрема, вони містять назву придбаного товару (роботи), кількість, ціну, дату та іншу детальну інформацію, яка розкриває зміст господарської операції та є важливою для встановлення факту дійсного виконання робіт (надання послуг), тобто складені відповідно до норм чинного законодавства.
В ході розгляду справи в суді апеляційної інстанції податковий орган не заперечував наявність та відповідність нормам закону надані позивачем платіжні доручення, проте вказав, що відповідні докази сплати за товар не були надані під час проведення перевірки.
Судова колегія наголошує, що надання платником податків фінансово-господарських документів під час проведення перевірки є необхідною умовою підтвердження правомірності задекларованих платником показників податкового обліку. Обов`язок платника податків зберігати документи й надавати їх під час перевірки контролюючому органу кореспондує з компетенцією контролюючого органу здійснювати перевірку на підставі документів. 
В свою чергу, ненадання платником податків документів на підтвердження задекларованих показників податкового обліку прирівнюється нормами пункту 44.6 статті 44 ПК до їх відсутності. Винятком є випадки виїмки документів або іншого їх вилучення правоохоронними органами та іншими компетентними органами. Якщо платник податків після закінчення перевірки та до прийняття рішення контролюючим органом за результатами такої перевірки надає документи, що підтверджують показники, відображені ним у податковій звітності, але не надані під час перевірки (у випадках, передбачених абзацами другим і четвертим пункту 44.7 цієї статті), такі документи повинні бути враховані контролюючим органом під час розгляду ним питання про прийняття рішення.
При цьому матеріали справи містять запит №3 від 16.12.2019 року, у якому головний державний ревізор-інспектор Н. Таратученко витребує у позивача пояснення та певні первинні документи та встановлює кінцевий строк їх надання – 18.12.2019 року (т. 1 а.с. 164).
Також матеріали справи містять лист-відповідь ТОВ «ЮГ-ГАЗ» від 18.12.2019 року на вказаний запит, у додатках до якого зазначені копії платіжних доручень за період вересень- жовтень 2018 року, які підтверджують факт розрахунку ТОВ «ЮГ-ГАЗ» з ПП «РАФ-СЕРВІС» (т. 1 а.с. 161).
Водночас, матеріали справи не містять жодних відомостей щодо складення актів про відмову у наданні первинних документів, а сам акт перевірки містить посилання на дослідження платіжних доручень та даних бухгалтерського обліку (т. 1а.с. 123).
Наведені обставини нівелюють доводи контролюючого органу про відсутність можливості ідентифікувати період здійснення «першої події» на час проведення перевірки через ненадання позивачем первинних документів.
В той же час позивачем підтверджено належними та допустимими доказами правомірність формування податкового кредиту у період вересень-жовтень 2018 року внаслідок здійснених оплат за товар.
Таким чином, враховуючи ту обставину, що у ході розгляду справи судом першої інстанції було надано належну оцінку доказам у їх сукупності з дотриманням норм статей 73-78, 90 КАС України та іншим обставинам, що спростовують позицію контролюючого органу про порушення позивачем вимог податкового законодавства щодо формування податкового кредиту, колегія суддів приходить до висновку, що податкове повідомлення-рішення від 27.01.2020 року №0000695311 є протиправним та підлягає скасуванню, а позовні вимоги ТОВ «ЮГ-ГАЗ» підлягають задоволенню у повному обсязі.
Оскільки доводи апеляційної скарги правильність висновків суду першої інстанції не спростовують, підстав для задоволення скарги Південного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків та скасування рішення Одеського окружного адміністративного суду від 28 грудня 2021 року колегія суддів не вбачає.
Керуючись ст. ст. 308,  310,  315,  316,  322,  325, 328 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Південного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків - залишити без задоволення.
Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 28 грудня 2021 року – залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Головуючий суддя 	 	Косцова І.П.	
Судді	    	Осіпов Ю.В.    Скрипченко В.О.