ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
33001 , м. Рівне,  вул. Яворницького, 59
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13 червня 2022 року                                                     Справа №918/1007/21(918/1214/21) 

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючий суддя Демидюк О.О., суддя Савченко Г.І. ,  суддя Павлюк І.Ю. 

при секретарі судового засідання -  Єфімчук А.І.

за участю представників сторін:
позивача - Комісаров І.Д. (витяг з ЄДРЮО)
Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції - Довженко І.В. (довіреність №07.2 10/22/39 від 1001.2022)

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Північно-західного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Державної екологічної інспекції Поліського округу на рішення Господарського суду Рівненської області від 18.04.2022 р. у справі №918/1007/21(918/1214/21) (суддя Заголдна Я.В., повний текст рішення складено 21.04.2022 р.)

за позовом Державної екологічної інспекції Поліського округу
до відповідача Дочірнього підприємства "Рівненський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" в особі філії "Любомирський асфальтобетонний завод" Дочірнього підприємства "Рівненський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" 
про стягнення 75 577, 61 грн шкоди завданої навколишньому природному середовищу

у межах справи № 918/1007/21 за заявою Дочірнього підприємства "Київський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" (вул. Народного ополчення, 11 А, м. Київ 151, 03151, код ЄДРПОУ 03445665)

про банкрутство Дочірнього підприємства "Рівненський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" (вул. Пластова, 7, м. Рівне, 33028, код ЄДРПОУ 31994540)

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Рівненської області від 18.04.2022 р. в задоволенні позову про стягнення з Дочірнього підприємства "Рівненський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" в особі філії "Любомирський асфальтобетонний завод" Дочірнього підприємства "Рівненський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" 75 577, 61 грн шкоди завданої навколишньому природному середовищу відмовлено.

Не погоджуючись із винесеним рішенням, скаржник звернувся до Північно-західного апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою, в якій просить оскаржуване рішення скасувати та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задоволити повністю. Судові витрати по справі стягнути з ДП "Рівненський облавтодор" ВАТ "ДАК "Автомобільні дороги України" в особі Філії "Любомирський асфальтобетонний завод" ДП "Рівненський облавтодор" ВАТ "ДАК "Автомобільні дороги України" на користь Державної екологічної інспекції Поліського округу.
Апелянт вважає, що рішення Господарського суду Рівненської області від 18.04.2022 у справі №918/1214/21 прийняте з порушенням вимог чинного законодавства України. Суд першої інстанції не в повному обсязі з`ясував обставини справи, які мають значення для правильного вирішення спору, неправильно та неповно дослідив докази, що призвело до невідповідності висновків суду обставинам справи.
Апелянт зазначає, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку, що довідка №171 від 16.09.2020 була надана  Державною екологічною інспекцією Поліського округу не повною.
Також апелянт посилається на те, що факт законності проведеної перевірки та зафіксованих в акті перевірки порушень досліджувалось в Рівненському районному суді під час розгляду справи за №570/525/20, де за результатами розгляду справи порушника притягнуто до адміністративної відповідальності. 
Одночасно скаржник просив поновити пропущений процесуальний строк на апеляційне оскарження. В обгрунтування пропущеного строку скаржник зазначає, що повний текст оскаржуваного рішення було отримано скаржником 29.04.2022 р., про що наявна відмітка вхідної документації. Представник скаржника не приймав участі в судовому засіданні під час розгляду справи по суті. Доступ до ЄДРСР тимчасово призупинено на період воєнного стану, даний факт позбавив представника скаржника ознайомитись із рішенням суду.

Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 20.05.2022 р. апеляційну скаргу Державної екологічної інспекції Поліського округу на рішення господарського суду Рівненської області від 18.04.2022 р. у справі №918/1007/21(918/1214/21) залишено без руху. Зобов`язано апелянта протягом 10 днів із дня вручення ухвали про залишення апеляційної скарги без руху усунути встановлені недоліки апеляційної скарги, а саме подати докази надіслання копії апеляційної скарги філії "Любомирський асфальтобетонний завод" Дочірнього підприємства "Рівненський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України", Дочірньому підприємству "Київський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України", арбітражному керуючому Чепелюку О.О., Західному міжрегіональному управлінню Міністерства юстиції (м. Львів), Державному агенству автомобільних доріг України, Акціонерному товариству "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" (засновник боржника). Роз`яснено апелянту, що при невиконанні вимог даної ухвали, апеляційна скарга вважається неподаною та повертається апелянту.

26.05.2022 р. на адресу Північно-західного апеляційного господарського суду від скаржника надійшов лист з усунутими недоліками.
Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 30.05.2022 р. поновлено Державній екологічній інспекції Поліського округу строк на подання апеляційної скарги, відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Державної екологічної інспекції Поліського округу на рішення господарського суду Рівненської області від 18.04.2022 р. у справі №918/1007/21(918/1214/21) та призначено її до розгляду на 13 червня 2022 р. об 10:30 год.
06.06.2022 від розпорядника майна Дочірнього підприємства "Рівненський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України"  Чепелюка О.О. надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржуване рішення залишити без змін.
13.06.2022 від розпорядника майна Чепелюка О.О. надійшло клопотання про відкладення розгляду справи на іншу дату.
В обґрунтування клопотання розпорядник майна Чепелюк О.О. посилається на те, що з 08.06.2022 він перебуває на стаціонарному лікуванні з діагнозом гіпертонічний криз, створено медичний висновок про непрацездатність 6РТН-ССР4-Т8ТМ-67ТС. Докази будуть надані суду після закінчення лікування та закриття лікарняного.
Розглянувши клопотання арбітражного керуючого Чепелюка О.О. про відкладення розгляду справи на іншу дату, колегія суддів дійшла висновку про відмову в його задоволенні, враховуючи наступне.
У Рішенні Конституційного суду України від 02.11.2004р. №15-рп/2004 вказано верховенство права - це панування права в суспільстві. Одним з проявів верховенства права є те, що право не обмежується лише законодавством як однією з його форм, а включає й інші соціальні регулятори, зокрема норми моралі, традиції, звичаї тощо, які легітимовані суспільством і зумовлені історично досягнутим культурним рівнем суспільства. Всі ці елементи права об`єднуються якістю, що відповідає ідеології справедливості, ідеї права, яка значною мірою дістала відображення в Конституції України.
Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, 1950 року, учасником якої є Україна, закріплено право кожного на розгляд його справи судом упродовж розумного строку. Тобто зловживання процесуальними правами, спрямоване на свідоме невиправдане затягування судового процесу, порушує права інших учасників цього процесу та вимоги названих Конвенції і Кодексу.
Застосовуючи практику Європейського суду з прав людини під час розгляду справи ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, слід зазначити, що право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується з обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (п. 35 рішення від 07.07.1989р. Європейського суду з прав людини у справі "Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії"(Alimentaria Sanders S.A. v. Spain).
Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції (§ 66, 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005р. у справі "Смірнова проти України"). Роль національних суддів полягає у швидкому та ефективному розгляді справ (§51 рішення Європейського суду з прав людини від 30.11.2006р. у справі "Красношапка проти України").
Критерії оцінювання "розумності" строку розгляду справи є спільними для всіх категорій справ (цивільних, господарських, адміністративних чи кримінальних). Це - складність справи, поведінка заявника та поведінка органів державної влади (насамперед, суду). Відповідальність держави за затягування провадження у справі, як правило, настає у випадку нерегулярного призначення судових засідань, призначення судових засідань з великими інтервалами, затягування при передачі або пересиланні справи з одного суду в інший, невжиття судом заходів до дисциплінування сторін у справі, свідків, експертів, повторне направлення справи на додаткове розслідування чи новий судовий розгляд.
Всі ці обставини судам слід враховувати при розгляді кожної справи, оскільки перевищення розумних строків розгляду справ становить порушення прав, гарантованих п.1 ст.6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини, а збільшення кількості звернень до Європейського суду з прав людини не лише погіршує імідж нашої держави на міжнародному рівні, але й призводить до значних втрат державного бюджету.
Призначаючи справу до розгляду суд апеляційної інстанції надавав можливість учасникам судового процесу реалізувати свої процесуальні права на представництво інтересів у суді та подання доказів в обґрунтування своїх вимог та заперечень.
Особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 120 Господарського процесуального кодексу України.
Відповідно до частини першої статті 202 Господарського процесуального кодексу України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.
Явка учасників у справі не визнавалась обов`язковою, а також попереджено про те, що неявка учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.
Колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.
В даному випадку розпорядником майна не надано жодних доказів в підтвердження неможливості вирішення спору в даному судовому засіданні.
Враховуючи положення ст.ст. 13, 74, 202, 273 ГПК України, колегія суддів вважає за можливе розглядати справу №918/1007/21(918/1214/21) без участі в судовому засіданні розпорядника майна Чепелюка О.О.

В судове засідання 13.06.2022 з`явились представники позивача та Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції.
Представник позивача апеляційну скаргу підтримав в повному обсязі, представник Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції надала свої заперечення щодо апеляційної скарги позивача.

Колегія суддів заслухавши в судовому засіданні присутніх представників позивача та Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції, розглянувши матеріали справи, оцінивши доводи апеляційної скарги, відзив на апеляційну скаргу, перевіривши застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, враховуючи наступне.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, Державною екологічною інспекцією Поліського округу направлено до Міністерства енергетики та захисту довкілля України звернення № 2.5/2090/0/46-19ПЗ від 01.10.2019 року, у якому просила погодити їй проведення позапланового заходу державного нагляду (контролю) на підставі звернення фізичної особи про порушення, що спричинило шкоду її правам, законним інтересам, життю чи здоров`ю, навколишньому природному середовищу чи безпеці державі щодо філії "Любомирський асфальтобетонний завод" ДП "Рівненський облавтодор" ВАТ "ДАК "Автомобільні дороги У країна".
Розглянувши вказане звернення, Міністерство енергетики та захисту довкілля України листом № 1.1-50-13439 від 27.11.2019 року надало Погодження Державній екологічній інспекції Поліського округу на проведення позапланового заходу державного нагляду щодо філії “Любомирський асфальтобетонний завод” ДП “Рівненський облавтодор” ВАТ “ДАК “Автомобільні дороги України”.
12.12.2019 року Державною екологічною інспекцією Поліського округу видано Наказ №71-П “Про здійснення заходів державного нагляду (контролю)”.
На підставі Наказу від 12.12.2019 року, позивачем видано Направлення № 466/2 від 12.12.2019 року на проведення позапланової перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства філією "Любомирський асфальтобетонний завод" ДП "Рівненський облавтодор" ВАТ "ДАК "Автомобільні дороги Україні".
Керуючись ст. 20-2 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища", Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності", наказу Державної екологічної інспекції Поліського округу № 71-П від 12.12.2019 року та направлення № 466/2 від 12.12.2019 року, - у період з 16.12.2019 року по 27.12.2019 року державними інспекторами з охорони навколишнього природного середовища Поліського округу було проведено позаплановий захід державного нагляду (контролю) ДП "Рівненський облавтодор" ВАТ "ДАК "Автомобільні дороги України" в особі філії "Любомирський асфальтобетонний завод".
Метою проведення позапланової перевірки було встановлення факту додержання вимог законодавства у сфері охорони навколишнього природного середовища філії "Любомирський асфальтобетонний завод" ДП "Рівненський облавтодор" ВАТ “ДАК "Автомобільні дороги України".
В результаті перевірки державними інспекторами встановлено факт порушення вимог природоохоронного законодавства в частині здійснення підприємством викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря від стаціонарних джерел без дозволу спеціально уповноваженого органу виконавчої влади, що вважається наднормативними викидами.
Виявлені обставини та факт порушення зафіксовано в акті перевірки № 1109 від 27.12.2019 року.
Так, зокрема згідно з п. 1 розділу ІV          Акту перевірки було виявлено: що в порушення ст. 1 Закону України "Про перелік документів дозвільного характеру у сфері господарської діяльності", п. 3.11. ст. 3 Закону України 2про оцінку впливу на довкілля", ст. ст. 10, 11 Закону України "Про охорону атмосферного повітря" відповідачем здійснюється провадження господарської діяльності без наявності документів дозвільного характеру, а саме - висновку з оцінки впливу на довкілля, дозволу на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря від стаціонарних джерел.
З метою усунення порушень природоохоронного законодавства, виявлених під час позапланової перевірки, державними інспекторами видано Припис № 1109 від 27.12.2019 року, згідно з яким, зокрема, відповідачу приписано:
- протягом 10 робочих днів після отримання припису розробити план організаційно-технічних заходів з усунення виявлених порушень вимог законодавства;
- з 27.12.2019 року не здійснювати господарської діяльності без наявності висновку з оцінки впливу на довкілля;
- до 01.03.2020 року отримати дозвіл на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами;
- до 01.03.2020 року на джерелах викидів, які обладнані пилогазоочисним устаткуванням, провести перевірку на відповідність фактичних параметрів роботи установок очистки газу проектним показникам.
В подальшому, Державна екологічна інспекція Поліського округу склала для філії "Любомирський асфальтобетонний завод" ДП "Рівненський облавтодор" ВАТ "ДАК "Автомобільні дороги України" претензію № 104-3/5 (вих. № 3-08/3887 від 22.09.2020 року) про відшкодування збитків заподіяних державі внаслідок здійснення викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря без дозволу спеціально уповноваженого органу виконавчої влади на суму 75 577 грн 61 коп.
Як вказує позивач, розрахунок розміру збитків (75 577 грн 61 коп.) за наднормативні викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря проведено за період з 01.01.2017 року по 06.08.2020 року згідно з "Методикою розрахунку розмірів відшкодування збитків, які заподіяні державі в результаті наднормативних викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря", затвердженою наказом Міністерства енергетики та захисту довкілля України від 28.04.2020 року за №277 і зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 07.05.2020 року за № 414/34697.
При цьому, як зазначає в позовній заяві Державна екологічна інспекція Поліського округу, за основу розрахунку позивачем взято довідку № 171 від 16.09.2020 року філії "Любомирський асфальтобетонний завод" про час роботи джерел викидів, яка надана на лист № 3-08/3640 від 07.09.2020 року.
Позивач стверджує, що згідно з довідкою №171 від 16.09.2020 року за період з 01.01.2017 року по 06.08.2020 року час роботи джерел викидів відповідача становить:
- джерело викиду 2 (бітумоплавильний котел № 1-8 (розігрів бітуму): 1035 годин;
- джерело викиду 6 (установка КДМ (маслопідігрів) - 233 години;
- джерело викиду 16 - 626 годин.
Отже, позивачем на підставі довідки встановлено, що відповідачем в атмосферу без дозволу на викиди викидалися забруднюючі речовини, що є порушенням ст. ст. 10, 11 Закону України "Про охорону атмосферного повітря", ст. 51 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища".
Оскільки на переконання Державної екологічної інспекції Поліського округу в діях філії "Любомирський асфальтобетонний завод" Дочірнього підприємства "Рівненський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" наявні всі складові екологічного правопорушення, а саме - факт неправомірної поведінки, наявність шкоди, наявність причинного зв`язку між протиправною поведінкою та шкодою, а також вина, що підтверджується актом № 1109 від 27.12.2019 року, - позивач звернувся до господарського суду із даним позовом до Дочірнього підприємства "Рівненський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" в особі філії "Любомирський асфальтобетонний завод" Дочірнього підприємства "Рівненський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" про стягнення з відповідача 75 577, 61 грн шкоди завданої навколишньому природному середовищу.
В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що в ході проведення позапланової перевірки встановлено факт порушення відповідачем вимог природоохоронного законодавства, а саме - підприємством здійснювались викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря від стаціонарних джерел без дозволу уповноваженого органу виконавчої влади. Вказані порушення зафіксовані в акті перевірки № 1109 від 27.12.2019 року щодо додержання вимог законодавства у сфері охорони навколишнього природного середовища відповідачем. Розрахунок розміру збитків за наднормативні викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря проведено згідно "Методики розрахунку розмірів відшкодування збитків, які заподіяні державі в результаті наднормативних викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря", затвердженої наказом Міністерства енергетики та захисту довкілля України від 28.04.2020 року за №277 і зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 07.05.2020 року за № 414/34697.

Ухвалою Господарського суду Рівненської області від 30.12.2021 року (суддя Пашкевич І.О.) прийнято вказану позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі, постановлено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику/повідомлення сторін. Запропоновано, зокрема, відповідачу подати суду відповідно до ст. 165 ГПК України відзив на позовну заяву і всі докази (які можливо доставити до суду), що підтверджують заперечення проти позову (у разі їх наявності) - протягом 15-денного строку з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі; одночасно надіслати позивачу копію відзиву та доданих до нього документів, докази такого направлення надати суду. Окрім того, запропоновано позивачу: відповідно до ст. 166 ГПК України відповідь на відзив у 5-денний строк з дня отримання відзиву, а також докази направлення відповіді на відзив відповідачу; відповідачу відповідно до ст. 167 ГПК України, у 5-денний строк з дня отримання відповіді на відзив, подати заперечення на відповідь на відзив та будь-які додаткові докази в обґрунтування своїх заперечень (у разі їх наявності); докази направлення позивачу заперечення на відповідь на відзив.
Ухвалою Господарського суду Рівненської області від 12.01.2022 року відкрито провадження у справі №918/1007/21 про банкрутство Дочірнього підприємства "Рівненський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України", визнано грошові вимоги Дочірнього підприємства "Київський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" до боржника у розмірі 2 064 087 грн 00 коп., введено мораторій на задоволення вимог кредиторів, введено процедуру розпорядження майном боржника строком на 170 календарних днів до 01.07.2022 року, призначено розпорядником майна боржника арбітражного керуючого Чепелюка Олександра Олександровича, визначено дату проведення попереднього судового засідання; зобов`язано розпорядника майна провести інвентаризацію майна боржника.
Ухвалою          Господарського суду Рівненської області від 01.02.2022 року матеріали справи №918/1214/21 передано до Господарського суду Рівненської області у провадженні якого перебуває справа № 918/1007/21 про банкрутство Дочірнього підприємства "Рівненський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" для розгляду спору в межах цієї справи.
21.02.2022 року за результатами автоматизованого розподілу судової справи № №918/1214/21 між суддями, дану справу розподілену судді Заголдній Я.В (у провадженні якої перебуває справа № 918/1007/21 про банкрутство Дочірнього підприємства "Рівненський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" та присвоєно номер № 918/1007/21 (918/1214/21).
Ухвалою Господарського суду Рівненської області від 21.02.2022 року прийнято до свого провадження справу № 918/1007/21(918/1214/21), призначено дану справу до розгляду у судовому засіданні для розгляду справи по суті на 22.03.2022 року.
Ухвалою Господарського суду Рівненської області від 22.03.2022 року оголошено перерву у судовому засіданні з розгляду справи № 918/1007/21(918/1214/21) по суті на 13.04.2022 року.
13.04.2022 року від розпорядника майна боржника Чепелюка Олександра Олександровича надійшли пояснення по суті спору.
13.04.2022 року від Дочірнього підприємства "Рівненський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" надійшло клопотання про оголошення перерви у судовому засіданні з розгляду справи по суті у зв`язку із введенням в Україні з 24.02.2022 року воєнного стану.
Ухвалою суду від 13.04.2022 року оголошено перерву у судовому засіданні з розгляду справи по суті на 18.04.2022 року.

Розглянувши позов, Господарський суд Рівненської області дійшов висновку про відмову в його задоволенні.
Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що позивачем доведено факт неправомірності поведінки особи відповідача, що підтверджується актом перевірки № 1109 від 27.12.2019 року та полягає у здійсненні підприємством відповідача викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря від стаціонарних джерел без дозволу спеціально уповноваженого органу виконавчої влади, що вважається наднормативними викидами.
Однак, як вбачається із довідки № 171 від 16.09.2020 року, на ній відсутні будь-які підписи особи відповідача, що не дає можливості ідентифікувати даний документ та вважати його належним доказом. У господарського суду є обґрунтовані сумніви щодо проведених позивачем розрахунків та даних, які лежать в основі таких розрахунків.
З огляду на вищезазначене, та оскільки довідка         № 171 від 16.09.2020 року, подана не в повному обсязі, суд позбавлений можливості встановити дійсний розмір збитків, завданих відповідачем державі в результаті викиду забруднюючої речовини в атмосферне повітря без дозволу на такі викиди, оскільки у суду відсутня можливість перевірити документ, на підставі якого позивач здійснив розрахунок розміру збитків - довідку № 171 від 16.09.2020 року.

Колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції, враховуючи наступне.

Правові і організаційні основи та екологічні вимоги в галузі охорони атмосферного повітря визначені Законом України          Про охорону атмосферного повітря.
Положеннями ст. 10 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища" передбачено, що екологічні права громадян забезпечуються, зокрема, обов`язком центральних органів виконавчої влади, підприємств, установ, організацій здійснювати технічні та інші заходи для запобігання шкідливому впливу господарської та іншої діяльності на навколишнє природне середовище, виконувати екологічні вимоги при плануванні, розміщенні продуктивних сил, будівництві та експлуатації об`єктів економіки; здійсненням державного та громадського контролю за додержанням законодавства про охорону навколишнього природного середовища; компенсацією в установленому порядку шкоди, заподіяної здоров`ю і майну громадян внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища; невідворотністю відповідальності за порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища.
Відповідно до ст. 11 Закону України          Про охорону атмосферного повітря, для забезпечення екологічної безпеки, створення сприятливого середовища життєдіяльності, запобігання шкідливому впливу атмосферного повітря на здоров`я людей та навколишнє природне середовище здійснюється регулювання викидів найбільш поширених і небезпечних забруднюючих речовин, перелік яких встановлюється Кабінетом Міністрів України. Перелік забруднюючих речовин переглядається Кабінетом Міністрів України не менше одного разу на п`ять років за пропозицією центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони навколишнього природного середовища, і центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я. За поданням обласних, Київської, Севастопольської міських державних адміністрацій, органу виконавчої влади Автономної Республіки Крим з питань охорони навколишнього природного середовища і центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері санітарного та епідемічного благополуччя населення, органи місцевого самоврядування з урахуванням особливостей екологічної ситуації регіону, населеного пункту можуть додатково встановлювати перелік забруднюючих речовин, за якими здійснюється регулювання їх викидів на відповідній території.
За поданням обласних, Київської, Севастопольської міських державних адміністрацій, органу виконавчої влади Автономної Республіки Крим з питань охорони навколишнього природного середовища і центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері санітарного та епідемічного благополуччя населення, органи місцевого самоврядування, у разі перевищення нормативів екологічної безпеки, на відповідній території затверджують відповідно до закону програми оздоровлення атмосферного повітря, здійснюють заходи щодо зменшення забруднення атмосферного повітря.
Викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами можуть здійснюватися на підставі дозволу, виданого суб`єкту господарювання, об`єкт якого належить до першої групи, центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони навколишнього природного середовища, за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері санітарного та епідемічного благополуччя населення.
До першої групи належать об`єкти, які взяті на державний облік і мають виробництва або технологічне устаткування, на яких повинні впроваджуватися екологічно безпечні технології та методи керування. До другої групи належать об`єкти, які взяті на державний облік і не мають виробництв або технологічного устаткування, на яких повинні впроваджуватися екологічно безпечні технології та методи керування. До третьої групи належать об`єкти, які не належать до першої і другої груп.
Строк дії дозволу на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами, виданого суб`єкту господарювання, об`єкт якого належить до першої групи,          сім років, об`єкт якого належить до другої групи,          десять років, об`єкт якого належить до третьої групи,          необмежений.
Перелік установ, організацій та закладів, яким надається право на розробку документів, що обґрунтовують обсяги викидів для підприємств, установ, організацій та громадян          суб`єктів підприємницької діяльності, визначається центральним органом виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері охорони навколишнього природного середовища. Дозволи на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря видаються за умови: не перевищення протягом строку їх дії встановлених нормативів екологічної безпеки; не перевищення нормативів допустимих викидів забруднюючих речовин стаціонарних джерел; дотримання вимог до технологічних процесів у частині обмеження викидів забруднюючих речовин.
Якщо за результатами спостережень за станом атмосферного повітря або розрахунковими даними встановлено зони, де внаслідок причин об`єктивного характеру встановлено перевищення нормативів екологічної безпеки, приймається рішення про поетапне зниження викидів забруднюючих речовин підприємствами, установами, організаціями та громадянами          суб`єктами підприємницької діяльності. Тривалість кожного етапу та необхідне зменшення обсягів викидів забруднюючих речовин на кожному етапі встановлюються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері охорони навколишнього природного середовища, обласними, Київською, Севастопольською міськими державними адміністраціями, органом виконавчої влади Автономної Республіки Крим з питань охорони навколишнього природного середовища за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері санітарного та епідемічного благополуччя населення.
Порядок проведення та оплати робіт, пов`язаних з видачею дозволів на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами, обліку підприємств, установ, організацій та громадян          суб`єктів підприємницької діяльності, які отримали такі дозволи, встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Положеннями ст. 33 Закону України "Про охорону атмосферного повітря" передбачено, що особи, винні у викидах забруднюючих речовин в атмосферне повітря без дозволу спеціально уповноважених на те органів виконавчої влади відповідно до закону, несуть відповідальність згідно з законом.
При цьому, відповідно до ст. 34 Закону України "Про охорону атмосферного повітря", шкода, завдана порушенням законодавства про охорону атмосферного повітря, підлягає відшкодуванню у порядку та розмірах, встановлених законом.
Статтею 40 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища" використання природних ресурсів громадянами, підприємствами, установами та організаціями здійснюється з додержанням обов`язкових екологічних вимог:
а) раціонального і економного використання природних ресурсів на основі широкого застосування новітніх технологій;
б) здійснення заходів щодо запобігання псуванню, забрудненню, виснаженню природних ресурсів, негативному впливу на стан навколишнього природного середовища;
в) здійснення заходів щодо відтворення відновлюваних природних ресурсів;
г) застосування біологічних, хімічних та інших методів поліпшення якості природних ресурсів, які забезпечують охорону навколишнього природного середовища і безпеку здоров`я населення;
д) збереження територій та об`єктів природно-заповідного фонду, а також інших територій, що підлягають особливій охороні;
е) здійснення господарської та іншої діяльності без порушення екологічних прав інших осіб;
є) здійснення заходів щодо збереження і невиснажливого використання біологічного різноманіття під час провадження діяльності, пов`язаної з поводженням з генетично модифікованими організмами.
Частиною 4 ст. 68 Закону України          Про охорону атмосферного повітря          також встановлено, що підприємства, установи, організації та громадяни зобов`язані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, в порядку та розмірах, встановлених законодавством України.
Відшкодування шкоди, заподіяної порушенням природоохоронного законодавства, за своєю правовою природою є відшкодуванням позадоговірної шкоди, тобто деліктною відповідальністю.
Так, згідно з ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної особи або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.
Так, для відшкодування шкоди за правилами ст. 1166 Цивільного кодексу України          необхідним є доведення таких фактів:
а) неправомірність поведінки особи: неправомірною можна вважати будь-яку поведінку, внаслідок якої завдано шкоду, якщо завдавач шкоди не був уповноважений на такі дії;
б) наявність шкоди, зокрема, втрату або пошкодження майна потерпілого. При цьому, шкода - це не тільки обов`язкова умова, але і міра відповідальності, оскільки за загальним правилом статті, завдана шкода відшкодовується в повному обсязі;
в) причинний зв`язок між протиправною поведінкою та шкодою є обов`язковою умовою відповідальності та виражається в тому, що шкода має виступати об`єктивним наслідком поведінки завдавача шкоди;
г) вина завдавача шкоди, за виключенням випадків, коли в силу прямої вказівки закону обов`язок відшкодування завданої шкоди покладається на відповідальну особу незалежно від вини.
Для стягнення з відповідача збитків, заподіяних наднормативними викидами забруднюючих речовин в атмосферне повітря, необхідно встановити факт такого викиду. Встановлення факту порушення природоохоронного законодавства у вигляді наднормативних викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря може мати місце при проведенні перевірки вимог природоохоронного законодавства.
У деліктних правовідносинах саме на позивача покладається обов`язок довести наявність шкоди, протиправність (незаконність) поведінки заподіювача шкоди та причинний зв`язок такої поведінки із заподіяною шкодою. В свою чергу відповідач повинен довести, що в його діях (діях його працівників) відсутня вина у заподіянні шкоди.
Відповідно до ст. 41 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища" економічні засади забезпечення охорони навколишнього природного середовища передбачають відшкодування в установленому порядку збитків, завданих порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища.
Шкода, заподіяна порушенням природоохоронного законодавства відшкодовується шляхом перерахування коштів на єдиний розподільчий казначейський рахунок відповідної місцевої ради, на адміністративній території якого скоєно правопорушення, на користь зведеного бюджету, із якого місцевим органом Державної казначейської служби України в подальшому розподіляються конкретні суми коштів до Державного, обласного та місцевого бюджетів у відповідному співвідношенні, а саме: згідно з п. 4 ч. 1 ст. 69-1 Бюджетного кодексу України, 70 відсотків грошових стягнень за шкоду, заподіяну порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища внаслідок господарської та іншої діяльності зараховуються до спеціального фонду місцевих бюджетів, в тому числі: до сільських, селищних, міських бюджетів, бюджетів об`єднаних територіальних громад, що створюються згідно із законом та перспективним планом формування територій громад - 50 відсотків, обласних бюджетів та бюджету Автономної Республіки Крим - 20 відсотків, бюджетів міст Києва та Севастополя - 70 відсотків.
З огляду на викладене, шкода, заподіяна порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища внаслідок господарської та іншої діяльності, підлягає відшкодуванню до відповідних бюджетів органів місцевого самоврядування за місцем заподіяння шкоди.
Оскільки позивачем зафіксовано в Акті перевірки № 1109 від 27.12.2019 року порушення відповідачем вимог природоохоронного законодавства, відповідно Державна інспекція просить суд стягнути з відповідача шкоду у розмірі 75 577 грн 61 коп. на спеціальний фонд Олександрійської сільської територіальної громади Рівненської області, на території якої здійснено порушення вимог закону.
Відповідно до ст. 2 Закону України "Про охорону атмосферного повітря" та ст. 68 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища", підп. 114 п. 5 Положення про Міністерство енергетики та захисту довкілля, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.01.2015 року № 32 (у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 18.09.2019 року № 847), з метою визначення розмірів шкоди при здійсненні наднормативних викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря, - Міністерством енергетики та захисту довкілля України видано наказ № 277 від 28.04.2020 року, яким затверджено Методику розрахунку розмірів відшкодування збитків, які заподіяні державі в результаті наднормативних викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря (надалі - Методика), яку зареєстровано в Міністерстві юстиції України 07.05.2020 р. за № 414/34697.
Як вбачається із матеріалів справи, розрахунок розміру збитків за наднормативні викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря позивачем здійснено на підставі вказаної Методики.
За змістом п. 2.1. та 2.2. Методики наднормативними викидами забруднюючих речовин в атмосферне повітря вважаються:
2.1.1. викиди забруднюючих речовин, які перевищують затверджені гранично допустимі викиди, встановлені дозволом;
2.1.2. викиди забруднюючих речовин, на які відсутній дозвіл, уключаючи окремі забруднюючі речовини, викиди яких підлягають регулюванню відповідно до законодавства;
2.1.3. викиди, що здійснюються з перевищенням технологічних нормативів допустимих викидів забруднюючих речовин, що відводяться від окремих типів обладнання, споруд у місці їх виходу з устаткування, встановлені у дозволі;
2.1.4. викиди, які здійснюються у разі невиконання в установлені в дозволі терміни запланованих заходів щодо скорочення викидів забруднюючих речовин;
2.1.5. аварійні викиди.
Факт наднормативного викиду забруднюючих речовин в атмосферне повітря встановлюється державними інспекторами за результатами інструментально-лабораторних методів контролю, документальної перевірки суб`єкта господарювання та/або розрахунковими методами.
Наведені норми законодавства дають підстави для висновку, що здійснення відповідачем викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами за відсутності відповідного дозволу на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами є порушенням імперативних приписів Закону України "Про охорону атмосферного повітря".
За змістом п. 2.8. Методики розрахункові методи визначення наднормативних викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря та об`ємної витрати газопилового потоку застосовуються у випадках:
2.8.1. викиду забруднюючих речовин від джерел викидів, які здійснюються стаціонарними джерелами суб`єкта господарювання без дозволу;
2.8.2. викиду забруднюючих речовин в атмосферне повітря внаслідок невиконання в установлені в дозволі терміни запланованих заходів щодо скорочення викидів забруднюючих речовин;
2.8.3. аварійного викиду;
2.8.4. конструктивних особливостей газоходу (труби), що унеможливлюють інструментальні вимірювання необхідних параметрів для визначення об`ємної витрати газопилового потоку від паливовикористовуючого обладнання.
Згідно з п. 2.9. Методики за результатами перевірки суб`єкта господарювання, складається акт перевірки в установленому законодавством порядку із зазначенням часу роботи джерела викиду в режимі наднормативного викиду в годинах.
Як вбачається із п. 3.11. Методики час роботи джерела в режимі наднормативного викиду визначається з дати початку вчинення порушення до моменту його усунення з урахуванням фактично відпрацьованого часу.
Інформацію про фактичний відпрацьований час в режимі наднормативного викиду (в годинах) надає суб`єкт господарювання по кожному джерелу викиду (утворення). У разі не надання суб`єктом господарювання інформації протягом 15 календарних днів з моменту отримання письмового запиту (припису) фактичний час роботи джерела викиду вважати 24 годинним на добу.
Як вбачається із п. 3.3. Методики розрахунок маси наднормативного викиду забруднюючої речовини в атмосферне повітря від джерел викидів забруднюючих речовин, віднесених до інших, на які не встановлені нормативи гранично допустимих викидів відповідно до законодавства, здійснюється за формулою: (4)
mi = 3,6 х 10-3 х (qmнорм) х T,
де mi - маса наднормативного викиду i-тої забруднюючої речовини в атмосферне повітря від джерела викидів забруднюючих речовин, віднесених до інших, т;
- середнє арифметичне значення результатів вимірювань масової витрати i-тої забруднюючої речовини трьох послідовно відібраних об`єднаних проб, г/с;
qmнорм - значення встановленого нормативу викиду масової витрати i-тої забруднюючої речовини, наведеного в дозволі, г/с;
T - час роботи джерела викиду i-тої забруднюючої речовини в режимі наднормативного викиду, год.
Як встановлено судом, при визначенні розміру збитків позивачем використано розрахунковий метод.
Розрахунок шкоди, завданої державі внаслідок здійснення відповідачем викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами, позивач розрахував за Методикою на підставі довідки № 171 від 16.09.2020 року філії "Любомирський асфальтобетонний завод" про час роботи джерел викидів, яка надана на лист № 3-08/3640 від 07.09.2020 року.
Розмір відшкодування збитків за наднормативний викид однієї тонни забруднюючої речовини в атмосферне повітря розраховано позивачем на основі розміру мінімальної заробітної плати, установленої на дату виявлення порушення (27.12.2019 року, розмір мінімальної заробітної плати - 4 173 грн 00 коп.), помноженої на коефіцієнт 1,1, з урахуванням регулювальних коефіцієнтів (додатки 1, 2) і показника відносної небезпечності кожної забруднюючої речовини.
Розмір збитків розраховується
1. за формулою: (16)
З = mi х 1,1П х Ai х Кт х Кзi,
де З - розмір збитків, грн;
mi - маса наднормативного викиду i-тої забруднюючої речовини, т;
1,1П - розмір мінімальної заробітної плати (П) на дату виявлення порушення за одну тонну умовної забруднюючої речовини, помноженої на коефіцієнт (1,1), грн/т;
Ai - безрозмірний показник відносної небезпечності i-тої забруднюючої речовини;
Кт - коефіцієнт, що враховує територіальні соціально-екологічні особливості;
Кзi - коефіцієнт, що залежить від рівня забруднення атмосферного повітря населеного пункту i-тою забруднюючою речовиною.
Загальний розмір відшкодування збитків розраховується як сума розмірів збитків за наднормативний викид в атмосферне повітря кожної забруднюючої речовини.
2. та за формулою: (16) безрозмірний показник відносної небезпечності i-тої забруднюючої речовини (Ai) визначається із співвідношення за формулою:
Ai = 1/ОБРВi,
де ОБРВi - орієнтовно безпечний рівень впливу i-тої забруднюючої речовини, мг/м3;
Для речовин значення яких ГДК або ОБРВ більше одиниці в чисельнику вводиться поправний коефіцієнт 10.
Для речовин, за якими відсутнє значення величини середньодобової гранично допустимої концентрації, при визначенні показника відносної небезпечності береться значення величини максимальної разової ГДК забруднюючої речовини в атмосферному повітрі. Для речовин, за якими відсутні значення величини ГДК і ОБРВ, показник відносної небезпечності Ai приймається рівним 500.
За розрахунками позивача загальна сума збитків складає 75 577 грн 61 коп.
Господарський суд, дослідивши заперечення розпорядника майна боржника щодо позовних вимог, які стосуються того, що:
- із матеріалів справи не вдається ідентифікувати підстави проведення позапланової перевірки адже позивачем не надано звернення-скарги фізичної особи про порушення і тому неможливо встановити особистість фізичної особи, встановити обґрунтованість скарги даної фізичної особи та дослідити дійсність завданої шкоди немає можливості,
- жоден розпорядчий документ не містить інформації про порушення, що завдало шкоди правам, законним інтересам, життю чи здоров`ю, навколишньому природному середовищу чи безпеці держави,
- розпорядчі документи не містять чіткого обґрунтування обставин, на предмет порушення якого варто здійснити позапланові заходи, а позивачем не наведено перелік питань, які стали підставою для здійснення цього заходу, що унеможливлює перевірку законності дій інспекторів та визначення чи діяли вони в межах своєї компетенції та виставлених завдань,
- позивачем не доведено дотримання вимог законодавства у сфері державного контролю при проведенні перевірки та оформлення її результатів, що не породжує правових наслідків перевірки, - дійшов висновку про їх відхилення, виходячи з такого.
Як вбачається із матеріалів справи, відповідачем не оскаржувалися в Рівненському окружному адміністративному суді результати позапланової перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства філією "Любомирський асфальтобетонний завод" ДП "Рівненський облавтодор" ВАТ "ДАК "Автомобільні дороги Україні", проведеної позивачем на підставі наказу Державної екологічної інспекції Поліського округу № 71-П від 12.12.2019 року та направлення № 466/2 від 12.12.2019 року, - у період з 16.12.2019 року по 27.12.2019 року.
Так, акт перевірки № 1109 від 27.12.2019 року та припис № 1109 від 27.12.2019 року, є чинними, доказів визнання їх недійсними чи скасованими суду не надано.
Відповідно до статей 68, 69 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища" порушення законодавства України про охорону навколишнього природного середовища передбачає встановлену цим Законом та іншим законодавством України дисциплінарну, адміністративну, цивільну і кримінальну відповідальність.
Підприємства, установи, організації та громадяни зобов`язані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, в порядку та розмірах, встановлених законодавством України.
Застосування заходів дисциплінарної, адміністративної або кримінальної відповідальності не звільняє винних від компенсації шкоди, заподіяної забрудненням навколишнього природного середовища та погіршенням якості природних ресурсів. Шкода, заподіяна внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, підлягає компенсації в повному обсязі.
Відшкодування шкоди, заподіяної порушенням природоохоронного законодавства, за своєю правовою природою є відшкодуванням позадоговірної шкоди, тобто деліктною відповідальністю.
Підставою деліктної відповідальності є протиправне шкідливе винне діяння особи, яка заподіяла шкоду. Для відшкодування заподіяної шкоди необхідно довести такі факти, як неправомірність поведінки особи, вину заподіювача шкоди, наявність шкоди, причинний зв`язок між протиправною поведінкою та заподіяною шкодою.
У справі про стягнення шкоди завданої навколишньому природному середовищу господарський суд не досліджує питання законності проведення перевірки, адже саму процедуру позапланової перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства          у період з 16.12.2019 року по 27.12.2019 року та її підстави відповідач мав право оскаржити в Рівненському окружному адміністративному суді.
При цьому судом приймаються до уваги результати даної перевірки, які оформлені актом перевірки № 1109 від 27.12.2019 року та приписом № 1109 від 27.12.2019 року.
А тому, колегія суддів вважає, що  позивачем доведено факт неправомірності поведінки особи відповідача, що підтверджується актом перевірки № 1109 від 27.12.2019 року та полягає у здійсненні підприємством відповідача викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря від стаціонарних джерел без дозволу спеціально уповноваженого органу виконавчої влади, що вважається наднормативними викидами.
Як вбачається із п. 3.11. Методики час роботи джерела в режимі наднормативного викиду визначається з дати початку вчинення порушення до моменту його усунення з урахуванням фактично відпрацьованого часу.
Інформацію про фактичний відпрацьований час в режимі наднормативного викиду (в годинах) надає суб`єкт господарювання по кожному джерелу викиду (утворення). У разі не надання суб`єктом господарювання інформації протягом 15 календарних днів з моменту отримання письмового запиту (припису) фактичний час роботи джерела викиду вважати 24 годинним на добу.
Розрахунок шкоди, завданої державі внаслідок здійснення відповідачем викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами, позивач розрахував за Методикою на підставі довідки № 171 від 16.09.2020 року філії "Любомирський асфальтобетонний завод" про час роботи джерел викидів, яка надана на лист № 3-08/3640 від 07.09.2020 року.
Із довідки №171 від 16.09.2020 року філії "Любомирський асфальтобетонний завод" про час роботи джерел викидів (а.с. 29), яка надана на лист № 3-08/3640 від 07.09.2020 року, згідно з якою відповідачем зазначено, що за період з 01.01.2017 року по 06.08.2020 року час роботи джерел викидів відповідача становить:
- джерело викиду 2 (бітумоплавильний котел № 1-8 (розігрів бітуму): 1035 годин;
- джерело викиду 6 (установка КДМ (маслопідігрів) - 233 години;
- джерело викиду 16 - 626 годин.
Господарський суд Рівненської області, дослідивши довідку № 171 від 16.09.2020 року (а.с. 29), встановив що вона є неповною, оскільки надано її лише першу сторінку, у якій відображено час роботи джерел викидів становить:
- джерело викиду 2 (бітумоплавильний котел № 1-8 (розігрів бітуму): 1035 годин;
- джерело викиду 6 (установка КДМ (маслопідігрів) - 233 години.
Що стосується джерела викидів 16 - 626 годин - така інформація у частині довідки, наданої позивачем, відсутня, окрім того у ній відсутні будь-які підписи особи відповідача, що не дає можливості ідентифікувати даний документ та вважати його належним доказом. 
Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції не повністю дослідив довідку №171 від 16.09.2020 року, не звернув увагу на те, що вище зазначена довідка була подана до суду не в повному обсязі, а відтак дійшов хибного висновку, що довідка № 171 від 16.09.2020 року є не належним доказом.
А тому наданий апелянтом до апеляційної скарги повний текст довідки № 171 від 16.09.2020 року (а.с. 164) не розцінюється судом апеляційної інстанції як новий доказ та приймається до уваги.
Як вбачається із довідки № 171 від 16.09.2020 року, виданої філією "Любомирський асфальтобетонний завод" Дочірнього підприємства "Рівненський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України", за період з 01.01.2017 року по 06.08.2020 року час роботи джерел викидів відповідача становить:
- джерело викиду 2 (бітумоплавильний котел № 1-8 (розігрів бітуму): 1035 годин;
- джерело викиду 6 (установка КДМ (маслопідігрів) - 233 години;
- джерело викиду 16 - 626 годин.
Вище зазначена довідка № 171 від 16.09.2020 року (а.с. 164), підписана начальником філії "Любомирський асфальтобетонний завод"  Луцишиним В.А.
Враховуючи вище викладене, колегія суддів дійшла висновку, що довідка № 171 від 16.09.2020 року є належним доказом, який підтверджує час роботи джерел викидів в атмосферу без дозволу на викиди забруднюючих речовин.

Із долученого до матеріалів справи розрахунку вбачається, що розрахунок маси наднормативного викиду забруднюючої речовини в атмосферне повітря від джерел викидів забруднюючих речовин, віднесених до інших, на які не встановлені нормативи гранично допустимих викидів, відповідно до законодавства, виконуються за формулою (4) “Методики розрахунку розмірів відшкодування збитків, які заподіяні державі в результаті наднормативних викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря, (затверджена наказом Міністерства енергетики та захисту довкілля України від 28.04.2020 за № 277 і зареєстрована Міністерством юстиції України 07 травня 2020 р. за №414/34697
m1=3.6 x 10-3 x (qmi - qmнорм) х Т
де
mi- маса наднормативного викиду i-тої забруднюючої речовини в атмосферне повітря від джерела викидів забруднюючих речовин, віднесених до інших, т;
qmi - середнє арифметичне значення результатів вимірювань масової витрати i-тої забруднюючої речовини трьох послідовно відібраних об`єднаних проб, г/с;
qmнорм - значення встановленого нормативу викиду масової витрати i-тої забруднюючої речовини, наведеного в дозволі, г/с;
T - час роботи джерела викиду i-тої забруднюючої речовини в режимі наднормативного викиду, год.

          Джерело викиду 2
mпох = 3,6 х 10-3 х (0,1340-0) x 1035 = 0.499 т. 
mco  = 3,6 х- 10'3 х (0,0228-0) х 1035 = 0,085 т.

Джерело викиду 6
mпох = 3,6 х 10-3 х (0,0040-0) х 223 = 0,0032 т.
mco = 3,6 х 10-3 х (0.0047-0) х223= 0,0038 т.

Джерело викиду 16
mпох =  3,6 х 10-3 х (0,0268-0) х 626 = 0.0604 т. 
mco = 3,6 х 10-3  х (0,1602-0) х 626 - 0,3610 т.

mречовини у вигляді твердих суспендованих часток = 3,6 х 10-3 х (0,0059-0) х 626 = 0,1350 т.

Таким чином, загальна кількість викинутих забруднюючих речовин становить:
Речовини у вигляді твердих суспендованих часток mречовини у вигляді твердих суспендованих часток = 0,1350 т.
Оксид вуглецю mco = 0.4498 т;
Діоксид азоту mпох = 0,5626 т.

Розмір відшкодування збитків за наднормативний викид однієї тонни забруднюючої речовини в атмосферне повітря розраховується за формулою (16) "Методики розрахунку розмірів відшкодування збитків, які заподіяні державі в результаті наднормативних викидів  забруднюючих речовин в атмосферне повітря", (затверджена наказом Міністерства  енергетики та захисту довкілля України від 28 квітня 2020 року за № 277 і зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 07 травня 2020 р. за №414/34697):
3 = mi  x 1,1П х Аі  х Кт х Кзі
де
3 - розмір збитків, грн;
mі - маса наднормативного викиду i-тої забруднюючої речовини, т;
1,1П - розмір мінімальної заробітної плати (П) на дату виявлення порушення за одну тонну умовної забруднюючої речовини, помноженої на коефіцієнт (1,1), грн/т;
Aі - безрозмірний показник відносної небезпечності i-тої забруднюючої речовини;
Кт - коефіцієнт, що враховує територіальні соціально-екологічні особливості;
Кзі - коефіцієнт, що залежить від рівня забруднення атмосферного повітря населеного пункту i-тою забруднюючою речовиною.

П= 4 173 грн.

Згідно Закону України “Про встановлення прожиткового мінімуму та мінімальної заробітної у 2018 році” та деяких інших законодавчих актів України, розмір мінімальної заробітної нлати з 01 січня 2019 року становить 4 173 гри.
Аі , - безрозмірний показник відносної небезпечності і-тої забруднюючої речовини, який визначається за формулою (17) даної Методики;
Аі = 1 / ГДК;
де
ГДК - середньодобова гранично допустима концентрація i-тої забруднюючої речовини, мг/м3.
або за формулою 18 даної Методики
Аі = 1/ОБРВ
де
ОБРВ - орієнтовно безпечний рівень впливу i-тої забруднюючої речовини, мг/м3;

Для речовин значення яких ГДК або ОБРВ більше одиниці в чисельнику вводиться поправний коефіцієнт 10.

Для речовин, за якими відсутнє значення величини середньодобової гранично допустимої концентрації, при визначенні показника відносної небезпечності береться значення величини максимальної разової ГДК забруднюючої речовини в атмосферному повітрі. Для речовин, за якими відсутні значення величини ГДК і ОБРВ, показник відносної небезпечності Aі приймається рівним 500.
Для оксиду азоту ГДК = 0.04 мг/м3
Для оксиду вуглецю ГДК = 3,0 мг/м3
Для речовин у вигляді твердих суспендованих часток ГДК = 0,15 мг/м3

          Ano2  = 1/0.44 = 25
          Aco2 = 10/3 = 3.33

А речовин у вигляді твердих суспендованих часток ГДК = 1/0,15 = 6,67

Кт - коефіцієнт, що враховує територіальні соціально-екологічні особливості залежить від чисельності мешканців населеного пункту, його народогосподарського значення і розраховується за формулою 19 даної Методики:
Кт = Кнас х Кф
де
Кнас - коефіцієнт, що залежить від чисельності жителів населеного пункту та визначається згідно з додатком 1 даної Методики;
Кф - коефіцієнт, що враховує народногосподарське значення населеного пункту та визначається згідно з додатком 2 даної Методики;
Кнас = 1,00
Кф  = 1,00

Кт = 1,00 х 1,00 = 1,00

Кзі - коефіцієнт, що залежить від рівня забруднення атмосферного повітря населеного пункту i-тою забруднюючою речовиною
Коефіцієнт, що залежить від рівня забруднення атмосферного повітря населеного пункту i-тою забруднюючою речовиною (Кзі), визначається за формулою:

Кзі = сB1 /ГДКСДі
де
сB1 - середньорічна концентрація i-тої забруднюючої речовини за даними прямих інструментальних вимірів на стаціонарних постах державної системи моніторингу гідрометслужби населеного пункту за попередній рік, який передує розрахунковому, мг/м-3;

ГДКСДі - середньодобова гранично допустима концентрація i-тої забруднюючої речовини, мг/м3.
У разі, якщо в даному населеному пункті інструментальні вимірювання концентрації даної забруднюючої речовини не виконуються, а також якщо рівні забруднення атмосферного повітря населеного пункту i-тою забруднюючою речовиною не перевищують ГДК, значення коефіцієнта Кзi приймається рівним одиниці.
Таким чином розмір компенсації збитків за наднормативні викиди забруднюючих речовин становить:
ЗNOx = 0.5626 х 1,1 х 4173 х 25 х 1,0 = 64 562,57 грн.
ЗCO = 0.4498 х 1,1 х 4173 х 3,333 х 1,0 х 1,0 = 6 881,70 грн.
Зречовини у вигляді твердих суспендованих часток = 0,1350 х 1,1 х 4173 х 6,67 х 1,0 х 1,0 = 4 133,34 грн.

Загальна сума збитків складає 75 577,61 грн.

Стаття 1 Закону України "Про охорону атмосферного повітря" (у редакції, що діяла на момент проведення перевірки) дає визначення, що джерело викиду - це об`єкт (підприємство, цех, агрегат, установка, транспортний засіб тощо), з якого надходить в атмосферне повітря забруднююча речовина або суміш таких речовин. Також зазначеним Законом передбачено, що викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами можуть здійснюватися після отримання дозволу.
При цьому діюче законодавство не має окремого визначення термінів неорганізоване/організоване стаціонарне джерело викидів. Податковий Кодекс України у статті 14 дає визначення стаціонарне джерело забруднення. Також Закон України "Про охорону атмосферного повітря" визначає стаціонарні джерела забруднення без їх поділу на неорганізоване та організоване.
Також стаття 69 Закону України “Про охорону навколишнього природного середовища” встановлює принцип необхідності повної компенсації заподіяної шкоди внаслідок порушення природоохоронного законодавства.
Згідно з пунктом 3.6 Методики № 639 Розрахунок маси наднормативного викиду забруднюючої речовини в атмосферне повітря від джерела викиду, який здійснюється без дозволу на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами, здійснюється за: характеристиками джерела викиду (джерела утворення), зафіксованими у відповідній документації суб`єкта господарювання (Звіт по інвентаризації викидів забруднюючих речовин, технологічні регламенти виробництва, режимні карти роботи паливовикористовувального обладнання, питомі викиди (показники емісії)); даними державних статистичних спостережень з охорони атмосферного повітря за формою № 2-ТП (повітря); результатами інструментально-лабораторних вимірювань; методиками для розрахунків маси викидів забруднюючих речовин за час роботи джерела без дозволу на викиди.

Щодо періоду нарахування збитків колегія суддів зазначає, що відповідно до пункту 3.11 Методики № 639 у редакції, що діяла на момент проведення перевірки, час роботи джерела в режимі наднормативного викиду визначається з моменту вчинення порушення до моменту його усунення, з урахуванням фактично відпрацьованого часу. 
А тому позивачем правомірно визначений період, за який проведено нарахування шкоди.
Враховуючи вище викладене, дослідивши подані докази, колегія суддів дійшла висновку, що розрахунок заподіяної шкоди, зроблений позивачем, відповідає вимогам Методики №639.
Також дослідивши долучені позивачем до матеріалів справи докази колегія суддів дійшла висновку про наявність причинно-наслідкового зв`язку між протиправною поведінкою відповідача (несвоєчасне отримання дозволів та здійснення викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря без таких дозволів) та спричиненою у зв`язку із цим шкодою.
Таким чином, судом апеляційної інстанції на підставі з`ясованих обставин, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог та заперечень, поданих та досліджених у судовому засіданні доказів встановлено, що позивачем доведено розмір шкоди, заподіяної протиправною поведінкою відповідача та причинно-наслідковий зв`язок між протиправною поведінкою та заявленою до стягнення шкодою, тобто наявність повного складу цивільного правопорушення.
Відповідно до частини 1 статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Колегія суддів вважає, що позов Державної екологічної інспекції Поліського округу є обґрунтованим та підлягає задоволенню у повному обсязі.
Також колегія суддів  враховує приписи частини 3 пункту 7 статті 29, пункту 4 частини 1 статті 69-1 Бюджетного Кодексу України згідно яких джерелами формування спеціального фонду Державного бюджету України в частині доходів є у тому числі 30 відсотків грошових стягнень за шкоду, заподіяну порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища внаслідок господарської та іншої діяльності. До надходжень спеціального фонду місцевих бюджетів належать також 70 відсотків грошових стягнень за шкоду, заподіяну порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища внаслідок господарської та іншої діяльності, в тому числі: до бюджетів місцевого самоврядування (крім бюджетів міст Києва та Севастополя) - 50 відсотків, обласних бюджетів та бюджету Автономної Республіки Крим - 20 відсотків.
Таким чином, шкода, заподіяна порушенням природоохоронного законодавства, відшкодовується шляхом перерахування коштів на єдиний розподільчий казначейський рахунок відповідної місцевої ради, на адміністративній території якої скоєно правопорушення, на користь зведеного бюджету, із якого місцевим органом Державної казначейської служби України в подальшому розподіляються конкретні суми коштів до Державного, обласного та місцевого бюджетів у вказаному вище співвідношенні.
З огляду на викладене, шкода, заподіяна порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища внаслідок господарської та іншої діяльності, підлягає відшкодуванню до відповідних бюджетів органів місцевого самоврядування за місцем заподіяння такої шкоди, в даному випадку на спеціальний фонд Олександрійської сільської територіальної громади Рівненської області, на території якої здійснено порушення вимог водного законодавства.

Статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію ("Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод") та практику Суду (Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини) як джерело права.
Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 10.02.2010р. у справі "Серявін та інші проти України" Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п.1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 09.12.1994р., серія A, №303-A, п.29).

Відповідно до ст.ст.74, 76 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.
Статтею 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Згідно п.1 част.1 ст.275 ГПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.
Відповідно до п.1 част.1 ст.277 ГПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи.

Враховуючи все вище викладене в сукупності, колегія суддів апеляційної інстанції дійшла висновку, що рішення Господарського суду Рівненської області від 18.04.2022 р. у справі №918/1007/21(918/1214/21) прийняте з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи та з порушенням норм матеріального та процесуального права, в зв`язку з чим апеляційна скарга Державної екологічної інспекції Поліського округу підлягає задоволенню, а рішення Господарського суду Рівненської області від 18.04.2022 р. у справі №918/1007/21(918/1214/21) - скасуванню.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Враховуючи те, що судом позовні вимоги позивача до відповідача задоволені, то на відповідача покладаються витрати позивача із сплати судового збору за подання позову та апеляційної скарги.

Керуючись ст. ст. 129, 269, 270, 275, 277, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північно-західний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Державної екологічної інспекції Поліського округу на рішення Господарського суду Рівненської області від 18.04.2022 р. у справі №918/1007/21(918/1214/21) задоволити.
2. Рішення Господарського суду Рівненської області від 18.04.2022 р. у справі №918/1007/21(918/1214/21) скасувати.  
3. Прийняти нове судове рішення, яким:
Позов задоволити.
Стягнути з Дочірнього підприємства "Рівненський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" (33028, Рівненська обл., м. Рівне, вул. Пластова, буд. 7, код ЄДРПОУ 31994540) в особі філії "Любомирський асфальтобетонний завод" Дочірнього підприємства "Рівненський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" (35321, Рівненська обл., Рівненський р-н, с. Нова Любомирка, вул. Промислова, буд. 2, код ЄДРПОУ ВП 39255066) на спеціальний рахунок місцевого бюджету UA098999980333149331000017453 ГУК у Рівненській області Олександрійська сільська територіальна громада 24062100 код ЄДРПОУ 38012494 , шкоду завдану навколишньому природньому серидовищу в сумі 75 577 грн. 61 коп.
Стягнути з Дочірнього підприємства "Рівненський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" (33028, Рівненська обл., м. Рівне, вул. Пластова, буд. 7, код ЄДРПОУ 31994540) в особі філії "Любомирський асфальтобетонний завод" Дочірнього підприємства "Рівненський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" (35321, Рівненська обл., Рівненський р-н, с. Нова Любомирка, вул. Промислова, буд. 2, код ЄДРПОУ ВП 39255066) на користь Державної екологічної інспекції Поліського округу (10014, Житомирська обл., м. Житомир, вул. Леха Качинського, буд. 12-А, код ЄДРПОУ 42163803) 2 270 грн витрат по сплаті судового збору за подання позову. 

4. Стягнути з Дочірнього підприємства "Рівненський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" (33028, Рівненська обл., м. Рівне, вул. Пластова, буд. 7, код ЄДРПОУ 31994540) в особі філії "Любомирський асфальтобетонний завод" Дочірнього підприємства "Рівненський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" (35321, Рівненська обл., Рівненський р-н, с. Нова Любомирка, вул. Промислова, буд. 2, код ЄДРПОУ ВП 39255066) на користь Державної екологічної інспекції Поліського округу (10014, Житомирська обл., м. Житомир, вул. Леха Качинського, буд. 12-А, код ЄДРПОУ 42163803) 3 405 грн витрат по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги.
5. Доручити Господарському суду Рівненської області видати накази .

6. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції у строк та в порядку, встановленому статтями 287-289 ГПК України.

Справу №918/1007/21(918/1214/21) повернути до Господарського суду Рівненської області.

Повний текст постанови складений "20" червня 2022 р.

Головуючий  суддя                                                                      Демидюк О.О. 

Суддя                                                                                              Савченко Г.І.  

Суддя                                                                                              Павлюк І.Ю.