ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/422/22 Справа № 172/128/22 	  	Суддя у 1-й інстанції - Битяк І. Г. Суддя у 2-й інстанції - Коваленко В. Д.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

24 травня 2022 року                                                                м. Дніпро
Дніпровський апеляційний суд в особі судді Коваленко В.Д., за участю адвоката Лащенко С.В., який діє в її інтересах ОСОБА_1 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника - адвоката Лащенко С.В., на постанову Василькіського районного суду Дніпропетровської області від 08 лютого 2021 року, якою: 
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , 
визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164, ч.3 ст.156 КУпАП, -
ВСТАНОВИВ:
Зміст оскаржуваного судового рішення і встановлені судом першої інстанції обставини.
Вказаною постановою ОСОБА_1 визнано винним у скоєні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 164 та ч. 3 ст. 156 КУпАП і притягнуто його до адміністративної відповідальності, накладено стягнення в межах санкції статті встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених, у вигляді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто у сумі 17000 (сімнадцять тисяч) гривень з конфіскацією алкогольної продукції, яка є предметом правопорушення та засобів виробництва міцних алкогольних напоїв.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 496 (чотириста дев`яносто шість) гривень 20 копійок.
ОСОБА_1 визнано винним в тому, що він о 12:00 годині 31 грудня 2021 року за місцем свого мешкання АДРЕСА_1 здійснював господарську діяльність без державної реєстрації як суб`єкта господарювання та без отримання ліцензії на провадження виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, здійснює роздрібну торгівлю алкогольних напоїв без наявної діючої ліцензії на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями, чим порушив ст. 15 Закону України «Про державне регулювання виробництва і торгівлі спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» від 19.12.1995 року.
Своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 164 КУпАП.
Крім того, о 12:00 годині 31 грудня 2021 року за місцем свого мешкання АДРЕСА_1 в порушення вимог ст.15 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів" здійснював продаж з рук алкогольних напоїв, марки "прайм" "Пшенична", "Хлібний дар" пиво марки "Оболонь"слабоалкогольні напої "Гараж" "Шейк" цигарки марки "Маршал", за допомогою штучного апарату виготовляв самогон.
Своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч.3 ст.156 КУпАП.
Вимоги апеляційної скарги та узагальненні доводи особи, яка її подала.
В апеляційній скарзі адвокат Лащенко В.А., який діє в інтересах ОСОБА_1 просить постанову скасувати, та закрити провадження по справі на підставі п.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.
На думку адвоката, при винесенні рішення судом першої інстанції було неправильно застосовано норми матеріального та порушено норми процесуального права. Вважає, що суд недостатньо вивчив вказані докази на які є посилання в постанові. Викладені в протоколах про адміністративне правопорушення, та в оскаржуваній постанові обставини, не відповідають дійсності.
Вважає, що суд першої інстанції порушив встановлені Законом права ОСОБА_1 на захист його інтересів які передбачені ст.3, 55, 129 Конституції України, 268, 280 КУпАП, та позбавив його можливості будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. При розгляді даної справи судом було встановлено, що ОСОБА_1 являється інвалідом ІІ-ої групи, але суд в подальшому не приділив достатньої уваги даній обставині та не встановив з чим пов`язана група інвалідності у правопорушника, що в подальшому потягло за собою порушення передбачених законом прав обвинуваченого на надання йому захисника для захисту прав та інтересів.
На думку адвоката, судом не було враховано, що в протоколі про адміністративне правопорушення від 02.02.2022 серії ВАБ № 880020 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, за ч. 1 ст. 164 КУпАП наявні виправлення та неточності, дата вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення має виправлення. В зазначеній даті проглядається зміна місяця в якому начебто було скоєно порушення, крім того і рік має виправлення.
Вважає, що судом також не прийнято до уваги, що в протоколі про адміністративне від 02.02.2022 серії ВАБ № 880107 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, за ч.З ст.156 КУпАП наявні неточності, остільки зазначено, як встановлену обставину, продаж з рук ОСОБА_1 алкогольних напоїв, марки "Прайм", "Пшенична", "Хлібний дар", пиво марки "Оболонь", слабоалкогольні напої: "Гараж", "Шейк", цигарки марки "Маршал". Вважає, що вказане не підтверджується жодними матеріалами справи і зазначеними вище протоколами про адміністративне правопорушення. В протоколі не вірно зазначено суть адміністративного правопорушення - вказано «продаж», коли у ч.3 ст.156 КУпАП зазначено «торгівля», чим порушено абзац 6 п.9 Розділу II Інструкції - у графі «дата, час, місце вчинення і суть вчиненого адміністративного правопорушення» - суть адміністративного правопорушення (повинна точно відповідати ознакам складу адміністративного правопорушення, зазначеним у статті КУпАП, за якою складено протокол). 
Також, на його думку, протокол про адміністративне правопорушення складений відносно ОСОБА_1 в супереч вимогам ст. 256 КУпАП, не містить фактичних даних необхідних для вирішення справи, а саме не вказано якими саме конкретними напоями він здійснював торгівлю.
Позиція учасників апеляційного перегляду.
В апеляційному суді адвокат Лященко В.А., який діє в інтересах ОСОБА_1 підтримав вимоги апеляційної скарги та просив її задовольнити. 
Мотиви апеляційного суду.
Заслухавши доповідь судді, обговоривши доводи апеляційної скарги, пояснення адвоката Лященко В.А., перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи про адміністративне правопорушення, дослідивши відповідні докази, апеляційний суд приходить до наступного.
Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.
Дані вимоги, судом першої інстанції були виконані в повному обсязі.
Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 156, ч.1 ст. 164 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, є законним та обґрунтованим.
Так, судом першої інстанції об`єктивно з`ясовані обставини вчинення ОСОБА_1 адміністративних правопорушень, на підставі яких суд зробив висновок про доведеність вчинення ним інкримінованих йому адміністративних правопорушень, з чим погоджується апеляційний суд, оскільки такий висновок суду об`єктивно підтверджується належним чином дослідженими судом доказами в їх сукупності, що містяться в матеріалах справи, а саме:
- відомостями з протоколів про адміністративні правопорушення серії ВАБ №880020 та серія ВАБ №880107 від 02.02.2022 року, складеними з дотриманням вимог, передбачених ст.ст. 254-256 КУпАП і засвідченими підписом уповноваженої особи та особи, яка притягається до адміністративної відповідальності висновками за наслідками перевірки від 01.02.2022 року;
- фототаблицею до протоколів, на яких зазначено самого ОСОБА_1 та його місце мешкання. Також видно виставлені товари: алкогольні та слабоалкогольні напої, апарат для виготовлення самогону. 
- рапортом відповідно до якого 01.02.2022 року до ВП № 1 СРУП ГУНП в Дніпропетровській області, від ОСОБА_1 , мешканця АДРЕСА_1 , надійшло повідомлення щодо проведення перевірки про повернення йому боргу, у сумі одна тисяча шістсот гривень, які йому винна ОСОБА_2 , мешканка АДРЕСА_2 , за придбані нею в період грудня 2021 року алкогольні та слабоалкогольні напої, якими здійснюється продаж за місцем мешкання заявника. В ході розгляду матеріалів було встановлено, що в період грудня 2021 року ОСОБА_2 придбала з рук в борг алкогольні та слабоалкогольні напої, а саме: алкогольне пиво марки «Оболонь» та слабоалкогольний напій марки «Garag» на загальну суму грошових коштів одна тисяча шістсот гривень у гр. ОСОБА_1 за місцем його мешкання. ОСОБА_2 повідомила, що вищевказаний борг вона буде повертати гр. ОСОБА_1 частково, у зв`язку з її безробіттям. Додатковою перевіркою було встановлено, що ОСОБА_1 з травня 2021 року за місцем свого мешкання, здійснює господарську діяльність без державної реєстрації як суб`єкта господарювання та без отримання ліцензії на провадження виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, здійснював реалізацію алкогольних та слабоалкогольних напоїв і тютюнових виробів в період часу з травня 2021 року по 01 лютого 2022 року. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги ст.ст.3, 19 Господарського кодексу України та п. 9 ст. 9 ЗУ Про ліцензування окремих видів господарської діяльності. Здійснювалася в даний період часу реалізація горілка марки «Прайм», «Пшенична», «Хлібний дар», алкогольне пиво марки «Оболонь», слабоалкогольний напій марки «Garag», «ShaiK», цигарки марки «Маршал».Також за допомогою штучного апарату виготовляв самогон. Вищевказану продукцію гр. ОСОБА_1 добровільно видавати відмовився. З дозволу гр. ОСОБА_1 здійснено вхід до житла та фотографування алкогольних, слабоалкогольних напоїв, тютюнових виробів, якими здійснювалася реалізація з метою отримання прибутку, самогону та апарату для його виготовлення.
- письмовими поясненнями свідка ОСОБА_2 , яка пояснила, що їй відомо про те, що ОСОБА_1 , за місцем свого мешкання у АДРЕСА_1 , близько двох років здійснює продаж алкогольних напоїв та тютюнових виробів, також виготовляє самогон і здійснює його продаж з метою прибутку. В період грудня місяця 2021 року ОСОБА_2 у ОСОБА_1 , за місцем його мешкання, купила у борг алкогольні та слабоалкогольні напої, а саме пиво "Оболонь", слабоалкогольні напої "Гараж". Останній раз купувала близько 12:00 годин 31.12.2021 року. Вона ОСОБА_1 не відмовляється сплатити борг та через скрутне матеріальне становище запевнила його, що сплатить борг в період трьох місяців.
- письмовими поясненнями ОСОБА_1 відповідно до яких, з травня місяця 2021 року він за місцем свого мешкання здійснює продаж алкогольними та слабоалкогольними напоями, з метою отримання доходу. Як приватний підприємець він не зареєстрований.
Об`єктивних підстав ставити під сумнів достовірність наведених доказів та викладених обставин суд апеляційної інстанції не вбачає, та в суді апеляційної інстанції вони спростовані не були. 
Вказані докази підтверджують факт порушення ОСОБА_1 ст. 15 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів" та п. 9 ст. 9 Закону України "Про ліцензування окремих видів господарської діяльності", що виразились у тому, що він здійснював господарську діяльність без державної реєстрації як суб`єкта господарювання та без отримання ліцензії на провадження виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, здійснює роздрібну торгівлю алкогольних напоїв без наявної діючої ліцензії на право роздрібної торгівлі алкогольними та слабоалкогольними напоями. Вказане утворює склад адміністративних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 156, ч.1 ст. 164 КУпАП, за що передбачена адміністративна відповідальність.
Посилання захисника в апеляційній скарзі про неправильність кваліфікації дій ОСОБА_1 , суд вважає безпідставними. Стаття 164 КУпАП передбачає провадження господарської діяльності без одержання ліцензії на провадження певного виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, чи здійснення таких видів господарської діяльності з порушенням умов ліцензування, та частиною 3 статті 156 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за торгівлю пивом (крім безалкогольного), алкогольними, слабоалкогольними напоями або тютюновими виробами з рук. 
Факт відсутності у ОСОБА_1 ліцензії на роздрібну торгівлю алкогольними та слабоалкогольними напоями на момент проведення перевірки підтверджується вищенаведеними доказами у справі та стороною захисту не оспорюється.
Посилання апелянта на недопустимість доказів, на які посилається суд в постанові, задоволенню не підлягають, оскільки всі докази у справі зібрані в порядку визначеному законом, та не викликають сумнівів в їх достовірності і судом надано їм належну й обґрунтовану правову оцінку.
Доводи апелянта про порушення права на захист під час складання протоколу, не підлягають задоволенню з огляду на наступне.
Відповідно до ч. 4 ст. 256 КУпАП, при складанні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються його права та обов`язки, передбачені ст. 268 КУпАП.
Відповідно до п. 7 розділу ІІ Інструкції з оформлення органами доходів і зборів матеріалів про адміністративні правопорушення, затвердженої Наказом Міністерства фінансів України від 02.07.2016 № 566 особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право надати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу.
Пояснення та зауваження за суттю вчиненого правопорушення вносяться до протоколу і засвідчуються підписом особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Пояснення та зауваження можуть додаватися до протоколу окремо, про що у протоколі робиться запис.
Як вбачається з наданих матеріалів протоколи були підписані ОСОБА_1 без зауважень та ним було надано письмові пояснення по суті встановлених обставин, які були ретельно досліджені та перевірені в районному суді та під час апеляційного розгляду, а тому підстав вважати порушення його прав апеляційним судом не встановлено.
Що стосується доводів скарги про те, що протокол про адміністративне правопорушення був складений за відсутності свідків та понятих, є безпідставним та не ґрунтується на вимогах закону, оскільки відповідно до ст. 254 КУпАП, такий обов`язок для уповноваженої особи не передбачений.
Апеляційний суд звертає увагу на те, що протокол про адміністративне правопорушення складений уповноваженою особою і дії цієї особи, в порядку передбаченому чинним законодавством, ОСОБА_1 та його адвокатом не оскаржувалися, а також враховуючи відсутність будь-яких фактичних відомостей щодо незаконності дій цих осіб під час складення протоколу, дійшов висновку, що дії посадових осіб відповідали вимогам чинного законодавства та підстав ставити під сумнів відомості, які зафіксовані в протоколі, не має.
Твердження в апеляційній скарзі про те, що в протоколі не коректно та не в повному обсязі викладено суть правопорушення апеляційний суд вважає такими, що задоволенню не підлягають, оскільки, як вбачається з особистих пояснень ОСОБА_1 , він не заперечував, що за місцем свого проживання здійснював продаж алкогольних та слабоалкогольних товарів без відповідних дозвільних ліцензій та без реєстрації його приватним підприємцем.
В ході апеляційного розгляду встановлено, що протоколи про адміністративне правопорушення було складено з дотриманням вимог ст. 256 КУпАП, а викладені в ньому відомості відповідають фактичним обставинам справи. Істотних недоліків, які б тягли за собою визнання протоколів недопустимим доказом, не має.
Всі докази, покладені судом в обґрунтування винуватості ОСОБА_1 визнаються судом належними, допустимими і достовірними, оскільки отримані з передбачених законом джерел, у передбачений законом спосіб, зафіксовані у належній процесуальній формі, узгоджуються між собою як в цілому, так і в деталях, та доповнюють один одного.
Досліджені та перевірені місцевим судом обставини, поза розумним сумнівом свідчать про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованих йому адміністративних правопорушень, що охоплюються складом адміністративних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 156 та ч.1 ст. 164 КУпАП та узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (див. рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту» (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011 року).
Докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП, а всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував вчинене правопорушення. Доводи апелянта з вказаного приводу є безпідставними.
Накладене стягнення узгоджується з вимогами ст. 33 КУпАП і його розмір визначений в межах санкцій ч. 3 ст. 156, ч.1 ст. 164 КУпАП.
Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови судді, апеляційним переглядом не встановлено.
Отже, приходжу до висновку про необхідність залишення апеляційної скарги без задоволення, а постанови судді, без змін.
Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-
ПОСТАНОВИВ:
       Апеляційну скаргу адвоката Лященко В.А., який діє в її інтересах ОСОБА_1 , - залишити без задоволення.
       Постанову Василькіського районного суду Дніпропетровської області від 08 лютого 2021 року про притягнення  ОСОБА_1  за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164, ч.3 ст.156 КУпАП та накладено адміністративне стягнення - залишити без змін.
       Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.
       
       Суддя Дніпровського
       апеляційного суду В.Д. Коваленко