ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 травня 2022 року	Львів	Справа № 380/8138/21 пров. № А/857/624/22	

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

головуючого судді:                                               Матковської З.М.,
суддів:                                                             Кузьмича С.М., Улицького В.З.

розглянувши у порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу Західного територіального управління Національної гвардії України (військова частина НОМЕР_1 ) на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 29 листопада 2021 року у справі №380/8138/21 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Західного територіального управління Національної гвардії України (військова частина НОМЕР_1 ) про визнання протиправними дій та бездіяльності, зобов`язання вчинити дії (головуючий суддя першої інстанції – Клименко О.М., місце ухвалення – м. Львів, дата складання повного тексту – 29.11.2021),-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Західного територіального управління Національної гвардії України (військова частина НОМЕР_1 ) про визнання протиправними дій та бездіяльності, зобов`язання вчинити дії.
В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що наказом командувача Національної гвардії України від 11 грудня 2019 року №272 його звільнено з військової служби в запас, а наказом начальника Західного територіального управління Національної гвардії України (військова частина НОМЕР_1 ) від 18 грудня 2019 року №328 виключено зі списків особового складу військової частини та всіх видів забезпечення. Позивач вказує, що оскільки на час його виключення зі списків особового складу військової частини та всіх видів забезпечення відповідач не провів з ним усіх необхідних розрахунків, він 26 квітня 2021 року письмово звернувся до відповідача із заявою про нарахування та виплату індексації грошового забезпечення, яка гарантована йому чинним законодавством України. Листом від 30 квітня 2021 року №50/32-904 відповідач повідомив позивача, що у період з 2016 року по 2019 рік йому нараховувалась та виплачувалась індексація грошового забезпечення відповідно до вимог статті 51 Бюджетного кодексу України та роз`яснень Міністерства соціальної політики України. Разом з тим, зі змісту довідки №50/32-86 про нараховану та виплачену індексацію грошового забезпечення слідує, що: позивачу у період з січня 2016 року по червень 2016 року індексація грошового забезпечення не нараховувалась та не виплачувалась; у період з липня 2016 року по листопад 2016 року індексація грошового забезпечення нараховувалась та виплачувалась по 59,45 грн. щомісяця, а в грудні 2016 року - 134,40 грн.; у 2017 році та у січні - листопаді 2018 року індексація грошового забезпечення не нараховувалась та не виплачувалась, а в період з грудня 2018 року по грудень 2019 року нараховувалась та виплачувалась у різних сумах. При цьому базовими місяцями для нарахування та виплати індексації грошового забезпечення за спірний період визначено січень 2016 року та березень 2018 року. Позивач уважає, що нарахування та виплата індексації грошового забезпечення не в повному обсязі, її нарахування та виплата з базовим місяцем - січень 2016 року, а також відмова відповідача у здійсненні перерахунку та виплати індексації грошового забезпечення є протиправними та порушують його права. Позивач вказує, що відповідно до Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року № 1078 (далі - Порядок № 1078) місяць, в якому відбулося підвищення оплати праці (суми її постійних складових), є базовим для нарахування індексації. Не впливають на визначення базового місяця підвищення інших складових грошового забезпечення військовослужбовців, крім посадових окладів (тарифних ставок). У цьому контексті позивач зазначає, що підвищення посадових окладів військовослужбовців Національної гвардії України відбулося у січні 2008 року на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 07 листопада 2007 року № 1294 «Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», яка набрала чинності 01 січня 2008 року, та діяла до 01 березня 2018 року, тобто дати набрання чинності постановою Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» (далі - Постанова № 704), якою збільшено розмір грошового забезпечення військовослужбовців та установлено для них нові додаткові види грошового забезпечення. З огляду на наведене, позивач висновує, що в період з 01 січня 2016 року по 28 лютого 2018 року базовим місяцем для нарахування йому індексації грошового забезпечення повинен бути січень 2008 року, а, починаючи з 01 березня 2018 року по 18 грудня 2018 року - березень 2018 року. Неправильне визначення відповідачем базового місяця для нарахування індексації грошового забезпечення призвело до порушення права позивача на належне отримання сум індексації за спірний період, у зв`язку з чим він звернувся з цим позовом до суду, який просить задовольнити у повному обсязі..
Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 03 листопада 2021 року  позов задоволено частково. Визнано протиправними дії Західного територіального управління Національної гвардії України (військова частина НОМЕР_1 ) щодо неправильного нарахування та виплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з 01 січня 2016 року по 18 грудня 2019 року. Зобов`язано Західне територіальне управління Національної гвардії України (військова частина НОМЕР_1 ) нарахувати ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 01 січня 2016 року по 18 грудня 2019 року з урахуванням базових місяців - січень 2008 року та березень 2018 року, та здійснити виплату з урахуванням виплачених сум. В решті позовних вимог відмовлено. Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Західного територіального управління Національної гвардії України (військова частина НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 1500,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу. 
Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, відповідачем подана апеляційна скарга, в якій зазначає, що рішення суду першої інстанції прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, не у повному обсязі з`ясовано обставини, що мають значення для справи. Зокрема апелянт вказує на те, що Постановою №1013 Кабінету Міністрів України запропоновано в грудні 2015 року підвищити заробітні плати працівникам бюджетної сфери за рахунок збільшення посадових окладів (тарифних ставок) та постійних складових заробітної плати з тією метою, щоб з січня 2016 року розпочати обчислювати індекс споживчих цін для проведення індексації. Продовжуючи, відповідач зазначає, що на виконання згаданих вище вимог пункту 3 Постанови № 1013 згідно з розпорядженням командувача Національної гвардії України від 04 лютого 2016 року №Р-5 «Про підвищення розмірів грошового забезпечення військовослужбовців Національної гвардії України» в січні 2016 року військовослужбовцям Національної гвардії України в тому числі й військовослужбовцям Західного територіального управління Національної гвардії України проведено нарахування та виплату додаткових видів грошового забезпечення за грудень 2015 року у підвищеному розмірі. Отже, січень 2016 року став базовим місяцем для нарахування позивачу індексації грошового забезпечення в 2016 році. Відповідач вважає, що згідно особистих карток на грошове забезпечення за 2016 - 2020 роки у 2016 - 2019 роках позивачу було нараховано та виплачено індексацію грошового забезпечення у повному обсязі. З урахуванням наведеного просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити.
Відзив на апеляційну скаргу поданий не був. Відповідно ч. 4 ст. 304 КАС України, відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі: подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Судом встановлено та з матеріалів справи слідує, що Відповідно до Витягу з наказу начальника Західного територіального управління Національної гвардії України від 18 грудня 2019 року №328 (по стройовій частині) припинено (розірвано) контракт про проходження громадянами військової служби в Національній гвардії України та виключено зі списків особового складу Західного територіального управління Національної гвардії України та всіх видів забезпечення полковника ОСОБА_1 , звільненого відповідно до підпункту «б» пункту 2 частини 5 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» з військової служби наказом командувача Національної гвардії України від 11 грудня 2019 року № 272 о/с у запас, 18 грудня 2019 року.
26 квітня 2021 року позивач звернувся до Західного територіального управління Національної гвардії України (військова частина НОМЕР_1 ) із заявою, у якій просив надати вказівку начальнику фінансового відділу щодо проведення необхідних розрахунків індексації грошового забезпечення, здійснити нарахування та виплатити індексацію грошового забезпечення за період з 01 січня 2016 року по 18 грудня 2019 року.
Листом від 30 квітня 2021 року №50/32-904 «Про надання інформації» Західне територіальне управління Національної гвардії України (військова частина НОМЕР_1 ) повідомило позивача на його заяву від 26 квітня 2021 року про те, що нарахування та виплата індексації грошового забезпечення здійснювалася йому відповідно до вимог статті 51 Бюджетного кодексу України, Закону України «Про індексацію грошових доходів населення», Порядку №1078 та роз`яснень Міністерства соціальної політики України.
Також Західне територіальне управління Національної гвардії України (військова частина НОМЕР_1 ) надало позивачу довідку від 28 квітня 2021 року №50/32-86 про те, що «нарахування та виплата індексації, передбаченої законом «Про індексацію» в порядку, визначеному Постановою КМУ, протягом 2016-2019 років здійснювалася у повному розмірі».
Згідно указаної довідки нарахування та виплата індексації грошового забезпечення позивачу за період з 01 січня 2016 року по 18 грудня 2019 року здійснювались у такі місяці та в таких розмірах: з січня 2016 року по червень 2016 року індексація грошового забезпечення не нараховувалась та не виплачувалась; з липня 2016 року по грудень 2016 року нараховано та виплачено індексацію у розмірі 409,15 грн., а саме: з липня 2016 року по листопад 2016 року по 59,45 грн. щомісяця; у грудні 2016 року - 134,40 грн.; з січня 2017 року по листопад 2018 року індексація грошового забезпечення не нараховувалась та не виплачувалась; з грудня 2018 року по грудень 2019 року нараховано та виплачено індексацію у розмірі 1910,44 грн., а саме: з грудня 2018 року по лютий 2018 року по 71,08 грн. щомісяця; з березня 2019 року по червень 2019 року по 134,77 грн. щомісяця; з липня 2019 року по листопад 2019 року по 206,72 грн. щомісяця; у грудні 2019 року - 125,72 грн.
Базовими місяцями для нарахування індексації грошового забезпечення позивачу у цій довідці визначено січень 2016 року та березень 2018 року.
Уважаючи дії та бездіяльність відповідача, які полягають у неправильному визначенні базового місяця - січень 2016 року для нарахування індексації, неповному нарахуванні та виплаті індексації грошового забезпечення у липні-грудні 2016 року, ненарахуванні та невиплаті індексації у січні-червні 2016 року, у 2017 році та у період по листопад 2018 року, протиправними, позивач звернувся з цим позовом до суду.
Предметом розгляду у цій справі є оцінка наявності підстав для зобов`язання відповідача нарахувати та виплати позивачу індексацію грошового забезпечення за період з 01 січня 2016 року по 18 грудня 2019 року з урахуванням базових місяців - січень 2008 року та березень 2018 року.
Суд першої інстанції позов задовольнив з тих підстав, що відповідач, як суб`єкт владних повноважень, не довів ті обставини, на яких ґрунтуються його заперечення.
Апеляційний суд погоджується із висновками суду першої інстанції, вважає їх вірними та такими, що відповідають нормам матеріального права та обставинам справи з огляду на наступне.
Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Згідно із положеннями частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.
Відповідно до частин 2,3 статті 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», до складу грошового забезпечення входять посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення. Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця. Грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до Закону.
Частинами 1,6 статті 2 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, зокрема, пенсії, оплата праці (грошове забезпечення). Індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення.
Підстави для проведення індексації визначені статтею 4 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення», відповідно до якої індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 103 відсотка. Обчислення індексу споживчих цін для індексації грошових доходів населення провадиться наростаючим підсумком, починаючи з місяця введення в дію цього Закону. Для проведення подальшої індексації грошових доходів населення обчислення індексу споживчих цін починається за місяцем, у якому індекс споживчих цін перевищив поріг індексації, зазначений у частині першій цієї статті. Підвищення грошових доходів населення у зв`язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, у якому опубліковано індекс споживчих цін.
Відповідно до статтею 5 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» підприємства, установи та організації, що фінансуються чи дотуються з Державного бюджету України, підвищують розміри оплати праці (грошового забезпечення) у зв`язку з індексацією за рахунок власних коштів і коштів Державного бюджету України. Проведення індексації грошових доходів населення здійснюється у межах фінансових ресурсів бюджетів усіх рівнів та бюджетів фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування на відповідний рік.
Статтею 18 Закону України «Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії» передбачено, що індексацію доходів населення, яка встановлюється для підтримання достатнього життєвого рівня громадян та купівельної спроможності їх грошових доходів в умовах зростання цін, віднесено до державних соціальних гарантій, що, згідно з статтею 19 цього Закону, є обов`язковими для всіх підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності.
Враховуючи наведені вище норми, судом першої інстанції вірно зазначено, що індексація грошового забезпечення є однією з основних державних гарантій щодо оплати праці, складовою частиною грошового забезпечення та підлягає обов`язковому нарахуванню та виплаті підприємствами, установами, організаціями незалежно від форм власності у разі перевищення величини індексу споживчих цін встановленого порогу індексації.
Правила обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації та сум індексації грошових доходів населення визначені Порядком проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 №1078 пунктом 2 якого передбачено, що індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані в гривнях на території України, які не мають разового характеру, зокрема, грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу, посадових осіб митної служби.
Згідно з пунктами 4,5 Порядку №1078 індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення. У межах прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб, індексується оплата праці (грошове забезпечення). У разі підвищення тарифних ставок (окладів), пенсій або щомісячного довічного грошового утримання, стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, значення індексу споживчих цін у місяці, в якому відбувається підвищення, приймається за 1 або 100 відсотків. Обчислення індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації здійснюється з місяця, наступного за місяцем підвищення зазначених грошових доходів населення. Сума індексації у місяці підвищення тарифних ставок (окладів), пенсій або щомісячного довічного грошового утримання, стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, не нараховується, якщо розмір підвищення грошового доходу перевищує суму індексації, що склалась у місяці підвищення доходу. Якщо розмір підвищення грошового доходу не перевищує суму індексації, що склалась у місяці підвищення доходу, сума індексації у цьому місяці визначається з урахуванням розміру підвищення доходу і розраховується як різниця між сумою індексації і розміром підвищення доходу. У разі зростання заробітної плати за рахунок інших її складових без підвищення тарифних ставок (окладів) сума індексації не зменшується на розмір підвищення заробітної плати. У разі коли відбувається підвищення тарифної ставки (окладу), у місяці підвищення враховуються всі складові заробітної плати, які не мають разового характеру. Таким чином, системний аналіз наведених норм вказує на те, що місяць, в якому відбулося підвищення оплати, є базовим при проведенні індексації.
Пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України від 07.11.2007 №1294 «Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» передбачено, що грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.
Перелік одноразових додаткових видів грошового забезпечення військовослужбовців Збройних Сил затверджено Додатком 25 до Постанови №1294. Схема посадових окладів осіб офіцерського складу Збройних Сил України затверджена Постановою №1294, яка набрала чинності з 01.01.2008.
Відтак судом першої інстанції вірно зазначено що, з набранням чинності Постановою №1294 відбулись зміни розміру тарифних ставок (посадових окладів) відповідних категорій військовослужбовців.
Відповідно до роз`яснення Мінсоцполітики від 08.05.2017 №48/о/66-17 на запит ДФ Міноборони від 18.07.2017 № 248/3/9/1/863 зміна розміру доплат, надбавок та премій не впливає на початок обчислення індексації, якщо не підвищується посадовий оклад.
Також у роз`ясненні Мінсоцполітики від 18.04.2018 №28/о/66-18 вказано, що у разі зростання грошового забезпечення за рахунок інших його складових, без підвищення посадового окладу, сума індексації не зменшується на розмір підвищення грошового забезпечення.
Судом першої інстанції вірно зазначено, що зі змісту роз`яснення Мінсоцполітики від 09.02.2005 № 024-106 встановлено, що зміна розміру премії за рахунок фінансових можливостей підприємства не є підставою вважати місяць базовим, при розрахунку індексу для проведення індексації.
В подальшому після прийняття КМ України №704 від 30.08.2017 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», якою затверджено схему тарифних розрядів за основними типовими посадами осіб офіцерського складу Збройних Сил України, базовим місяцем для нарахування військовослужбовцям індексації став березень 2018 року.
Відтак, судом першої інстанції вірно зазначено, що на законодавчому рівні розмір посадового окладу військовослужбовців встановлено у січні 2008 року (постанова КМ України №1294 від 07.11.2007 «Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб») та в подальшому такий був змінений (зріс) у березні 2018 року (постанова КМ України №704 від 30.08.2017 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб»).
Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, що базовими місяцями для нарахування індексації грошового забезпечення військовослужбовців, повинні бути січень 2008 року та березень 2018 року, водночас, всі інші місяці у даному проміжку часу не можуть бути базовими для нарахування індексації, оскільки у проміжку січня 2008 року - березня 2018 року посадові оклади військовослужбовців, з яких вираховується індексація, залишалися незмінними.
Як слідує з матеріалів справи, а саме відповідно до довідки від 28.04.2021 №50/32-86 за період з січня 2016 року по грудень 2019 базовими місяцями при нарахуванні індексації для розрахунку суми індексації ОСОБА_1 був січень 2016 року, березень 2018 року.
Відтак, з огляду на викладене, судом першої інстанції зроблено вірний висновок, що оскільки при нарахуванні індексації грошового забезпечення позивачу, відповідачем неправильно встановлено базовий місяць, у спірний період позивачу нарахування індексації здійснювалось у занижених розмірах.
Враховуючи викладене, судом першої вірно визнано протиправними дії відповідача щодо нарахування індексації позивачу у період з 01.01.2016 по 18.12.2019 не у повному обсязі.
Колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, що оскільки при нарахуванні позивачу індексації грошового забезпечення відповідачем неправильно встановлено базовий місяць, порушені права позивача підлягають відновленню шляхом зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити позивачу індексацію грошового забезпечення із застосуванням базового місяця січня 2008 року - за період з 01.01.2016 по 28.02.2018 включно та базового місяця березня 2018 року - за період з 01.03.2018 по 18.12.2019 включно, з урахуванням раніше виплачених сум.
Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції та вважає, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, доводами апеляційної скарги висновки, викладені в судовому рішенні, не спростовуються і підстав для його скасування не вбачається.
Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду – без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
За таких підстав апеляційна скарга задоволенню не підлягає, підстав для скасування рішення суду першої інстанції колегія суддів не знаходить.
Відповідно до ст. 139 КАС України, судові витрати перерозподілу не підлягають.
Керуючись статтями 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Західного територіального управління Національної гвардії України (військова частина НОМЕР_1 ) – залишити без задоволення, а рішення Львівського окружного адміністративного суду від 29 листопада 2021 року у справі №380/8138/21 – без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Головуючий суддя	 	З. М. Матковська 	
судді	 	С. М. Кузьмич 	
 	 	В. З. Улицький