Постанова
Іменем України
 
07 червня 2022 року            
 
м. Київ 
 
провадження № 22-ц/824/5900/2022
 
Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
 
головуючого судді - Мазурик О.Ф. (суддя-доповідач),
 
суддів: Желепи О.В., Кравець В.А.,
 
за участю секретаря Ратушного А.В., 
 
розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу заступника керівника Київської обласної прокуратури
 
на заочне рішення Обухівського районного суду Київської області
 
в складі судді Висоцької Г.В.
 
від 23 грудня 2021 року
 
у цивільній справі №372/675/20 Обухівського районного суду Київської області
 
за позовом першого заступника керівника Києво-Святошинської місцевої прокуратури Київської області в інтересах держави в особі територіальної громади с. Красна Слобідка, Обухівського району Київської області
 
до Краснослобідської сільської ради Обухівського району Київської області, ОСОБА_1 
 
про визнання недійсним рішення та скасування державної реєстрації права власності, 
 
                                            В С Т А Н О В И В:
 
У лютому 2020 року перший заступник керівника Києво-Святошинської місцевої прокуратури Київської області в інтересах держави в особі територіальної громади                   с. Красна Слобідка Обухівського району Київської області (далі - Позивач) звернувся до Обухівського районного суду Київської області з позовом, в якому посилаючись на неповноважність сесії Краснослобідської сільської ради, просив визнати недійсним рішення 7 сесії Краснослобідської сільської ради Обухівського району Київської області 7 скликання № 99.7-УІІ від 08.08.2017 «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки в АДРЕСА_1 , ОСОБА_1 » та скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер: 36787344 від 28.08.2017 про державну реєстрацію права власності ОСОБА_1 на земельну ділянку площею 0,25 га з кадастровим номером 3223185601:01:034:0060, що розташована в селі Красна Слобідка, Обухівського району, Київської області.
Звертаючись до суду з позовом, позивач вказував на те, що на час скликання 7 сесії Краснослобідської сільської ради, 08.08.2017 діяв Регламент роботи Краснослобідської сільської ради 6 скликання, затверджений рішенням Краснослобідської сільської ради від 16.12.2010 року №2.2 - VІ та загальний склад ради становив 14 осіб.
Також, вказував, що відповідно до протоколу сесії, на ній були присутні 7 депутатів з числа ради, що підтверджується списком присутніх депутатів.
Вважав, що з огляду на положення ч. 12 ст. 46 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» у даному випадку, сесія мала бути повноважною за присутності більшої половини депутатів від загального складу ради, а саме 8 депутатів Краснослобідської сільської ради Обухівського району Київської області.
Зазначив, що зі змісту протоколу 7 сесії від 08.08.2017 року вбачається, що головуючим на сесії був сільський голова. Після затвердження порядку денного, одним із питань, що виносились головою сільської ради на розгляд сесії стала заява ОСОБА_1 про затвердження проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки.
З відомостей про результатами поіменного голосування за рішення Краснослобідської сільської ради про затвердження проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки ОСОБА_2 від 08.08.2017 року, за прийняття рішення проголосувало 6 депутатів та сільський голова, та головою ради оголошено, що рішення прийняте. На підставі вказаного рішення право власності на земельну ділянку з кадастровим номером 3223185601:01:034:0060 було зареєстровано за ОСОБА_1 . 
Резюмував, що рішення № 99.7-УІІ від 08.08.2017 року прийняте Краснослобідською сільською радою під час неповноважної сесії, меншістю із загального складу депутатів ради, тобто в порушення ст. 46 та ст. 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», а тому повинно бути визнане недійсним на підставі ч. 10 ст. 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні»
Рішенням Обухівського районного суду Київської області від 23 грудня 2021 року у задоволенні позову відмовлено.
Не погоджуючись з вказаними рішеннями суду, позивач звернувся до суду з апеляційною скаргою, посилаючись на те, що рішення суду є незаконними та необґрунтованими, ухваленими з порушенням норм процесуального права, неправильним застосуванням норм матеріального права та без повного з`ясування обставин, що мають значення для правильного вирішення справи.
 
В обґрунтування апеляційної скарги вказував, що висновок суду першої інстанції про наявність повноважень у Краснослобідської сільської ради повноважень на прийняття спірного рішення є помилковим. 
 
Вказав, що у даній справі прокурором доводиться факт неповноважності 7 сесії Краснослобідської сільської ради від 08.08.2017 через відсутність більшої половини депутатів від загального складу ради. Додав, що станом на 08.08.2017 склад сільської ради становив 14 депутатів, а тому для відкриття повноваженої сесії сільської ради необхідна була присутність не менше 8 депутатів, в той час як сьому сесію було відкрито за присутності 7 депутатів, що не враховано судом першої інстанції.
 
Зазначив, що посилання суду на факт складення повноважень одним із депутатів, що розглядалось на 7 сесії сільської ради, не впливає на загальний склад депутатів, необхідний для того, не зменшує визначений Регламентом загальний склад депутатів, щоб сесія вважалась повноваженою на прийняття будь-яких рішень на пленарному засіданні. 
 
Додав, що судом не враховано, що сільський голова включається до загального складу сільської ради, лише при встановленні результатів голосування, якщо він бере участь у пленарному засіданні ради, та враховується його голос, а в даній справі доводиться факт відкриття неповноважної сесії, для відкриття якої необхідно більшість депутатів від загального складу ради, в даному випадку 8 депутатів.
 
Крім того, вказав, що висновок суду про необґрунтованість наявності підстав для здійснення представництва прокурором інтересів держави в суді є помилковим, оскільки судом проігноровано положення процесуального законодавства щодо того, що невиконання прокурором вимог про необхідність обґрунтування наявності підстав для здійснення представництва інтересів держави в суді має наслідком застосування положень ст. 185 ЦПК України про залишення позовної заяви без руху для усунення її недоліків чи повернення у разі невиконання таких недоліків у встановлений судом строк. 
 
За вказаних обставин, просив скасувати рішення Обухівського районного суду Київської області від 23.12.2021 та ухвалити нове судове рішення про задоволення позовних вимог у повному обсязі.
 
Відповідачі, наданим правом подання відзиву не скористалися.
 
Представник позивача - прокурор Київської обласної прокуратури Федоренко О.П. в судовому засіданні підтримав апеляційну скаргу та просив задовольнити з підстав, наведених в ній. 
 
Відповідач ОСОБА_1 належним чином повідомлені день, час та місце розгляду справи шляхом надсилання судової повістки-повідомлення, в судове засідання не з`явилася.
 
Відповідач Краснослобідська сільська рада Обухівського району Київської області, належним чином повідомлена про день, час та місце розгляду справи, в судове засідання свого представника не направила.
 
Відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦПК України колегія суддів вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідачів.
 
Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника                               позивача ОСОБА_4 , перевіривши доводи апеляційної скарги, законність та обґрунтованість рішення суду в межах апеляційного оскарження, дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. 
З матеріалів справи вбачається, що рішенням Краснослобідської сільської ради Обухівського району Київської області № 99.7-УІІ від 08.08.2017 року затверджено проект землеустрою щодо відведення у власність ОСОБА_1 земельної ділянки площею 0,25 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що розташована в АДРЕСА_1 (а.с. 43).
На підставі вказаного рішення ОСОБА_1 , зареєструвала право власності на вказану земельну ділянку (Рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер: 36787344 від 28.08.2017), що підтверджується інформаційною довідкою з державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 196921297 від 20.01.2020 року (а.с. 45-46).
Звертаючись до суду з позовом, прокурор, діючи в інтересах держави, заявив вимогу про визнання недійсним рішення 7 сесії Краснослобідської сільської ради № 99.7-УІІ від 08.08.2017, з огляду на те, що сесія була не повноважною через відсутність більшість депутатів від загального складу ради.
 
Колегія суддів погоджується з доводами скаржника про те, що рішення є незаконним та підлягає скасуванню, оскільки зі змісту позовної заяви вбачається, що у цій справі спір в частині позовної вимоги про визнання недійсним рішення сільської ради є земельним спором між державою та територіальною громадою, які виходячи із суб`єктного складу сторін належить до господарської юрисдикції, що виключає її розгляд у зазначеній частині в порядку цивільного судочинства.
 
Згідно п. 1 ч. 1 ст. 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства. 
 
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 23.11.2021 у справі №359/3373/16-ц суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги у спорах за позовом прокурора в інтересах держави, зокрема в частині визнання недійсним рішення сільради не підлягають розгляду в порядку цивільного судочинства. 
 
Ухвалюючи рішення, суд першої інстанції вищевказаних положень закону не врахував, неповно з`ясував зміст позовних вимог, внаслідок чого дійшов помилкового висновку про ухвалення рішення в цій частині про відмову від задоволення цих позовних вимог.
 
Відповідно до ч. 1 ст. 377 ЦПК України судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню в апеляційному порядку повністю або частково з закриттям провадження у справі або залишенням позову без розгляду у відповідній частині з підстав, передбачених статтями 255 та 257 цього Кодексу.
 
Отже, за вказаних обставин, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду в частині зазначеної позовної вимоги підлягає скасуванню, а провадження у справі в цій частині - закриттю.
 
Щодо вирішення судом спору про скасування рішення про державну реєстрацію права власності на земельну ділянку за ОСОБА_1 колегія зазначає наступне.
 
Колегія суддів погоджується з доводами апеляційної скарги, що суд дійшов помилкового висновку про повноважність 7 сесії Краснослобідської сільської ради від 08.08.2017, враховуючи наступне.
 
Згідно з частиною першою статті 46 Закону 280/97-ВР (в редакції, що діяла станом на 08.08.2017) сільська, селищна, міська, районна у місті (у разі її створення), районна, обласна рада проводить свою роботу сесійно. Сесія складається з пленарних засідань ради, а також засідань постійних комісій ради.
 
Приписами частини дванадцятої статті 46 Закону №280/97-ВР закріплено, що сесія ради є повноважною, якщо в її пленарному засіданні бере участь більше половини депутатів від загального складу ради.
Відповідно до частин першої та п`ятої статті 12 Закону №280/97-ВР сільський, селищний, міський голова є головною посадовою особою територіальної громади відповідно села (добровільного об`єднання в одну територіальну громаду жителів кількох сіл), селища, міста. На сільських, селищних, міських голів поширюються повноваження та гарантії депутатів рад, передбачені законом про статус депутатів рад, якщо інше не встановлено законом.
Правовий статус депутата сільської, селищної, міської, районної у місті, районної, обласної ради (далі - місцева рада) як представника інтересів територіальної громади, виборців свого виборчого округу та рівноправного члена місцевої ради, гарантії депутатської діяльності та порядок відкликання депутата місцевої ради встановлює Закон України «Про статус депутатів місцевих рад» від 11 липня 2002 року №93-IV.
Аналіз наведених правових норм дає підстави для висновку про те, що при встановленні результатів голосування до загального складу сільської, селищної, міської ради включається сільський, селищний, міський голова, якщо він бере участь у пленарному засіданні ради, і враховується його голос. Проте потрібно розділяти суть врахування голосу сільського, селищного, міського голови під час голосування в пленарному засіданні та кворум пленарного засідання, де до загального складу відповідної сільської, селищної, міської ради голова не входить.
Як вбачається з протоколу сьомої сесії сільської ради сьомого скликання Краснослобідської сільської ради Обухівського району Київської області від 08.08.2017 загальний склад ради - 14 депутатів, присутній склад ради - 7 депутатів, присутні на сесії: сільський голова ОСОБА_6 , секретар сільської ради Клименко С.І., депутати сільської ради ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , відсутні депутати сільської ради: ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 ,                ОСОБА_19 .
Враховуючи що, для повноважності сьомої сесії Краснослобідської сільської ради від 08.08.2017 необхідна була присутність не менше восьми депутатів, а з протоколу вбачається, що присутніми були сім депутатів, колегія суддів вважає, що прокурором доведено факт неповноважності сьомої сесії сільської ради сьомого скликання Краснослобідської сільської ради Обухівського району Київської області від 08.08.2017.
Обираючи спосіб захисту,  прокурор також заявив вимогу про скасування рішення про державну реєстрацію права власності на спірну земельну ділянку за ОСОБА_1 . 
 
Однак, Велика Палата Верховного Суду від 23.11.2021 у справі №359/3373/16-ц зазначила, що пред`явлення вимоги про скасування рішень, записів про державну реєстрацію права власності на майно не є необхідним для ефективного відновлення його права.
 
Аналогічний правовий висновок зазначено в постанові Великої Палата Верховного Суду від 07.11.2018 у справі №488/5027/14-ц.
 
Також, у вищевказаній постанові Великої Палати Верховного Суду від 23.11.2021 вказано, що набуття особою володіння нерухомим майном полягає у внесенні запису про державну реєстрацію права власності на нерухоме майно за цією особою. Якщо право власності на спірне нерухоме майно зареєстроване за іншою особою, то належному способу захисту права відповідає вимога про витребування від (стягнення з) цієї особи нерухомого майна. Метою віндикаційного позову є забезпечення введення власника у володіння майном, якого він був позбавлений. У випадку позбавлення власника володіння нерухомим майном означене введення полягає у внесенні запису про державну реєстрацію за власником права власності на нерухоме майно, а функцією державної реєстрації права власності є оголошення належності нерухомого майна певній особі (особам). Рішення суду про витребування з володіння відповідача нерухомого майна саме по собі є підставою для внесення до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запису про державну реєстрацію за позивачем права власності на нерухоме майно; такий запис вноситься у разі, якщо право власності на нерухоме майно зареєстроване саме за відповідачем, а не за іншою особою. Близькі за змістом висновки наведені, зокрема, у постановах Великої Палати Верховного Суду від 7 листопада 2018 року у справі № 488/5027/14-ц (провадження № 14-256 цс 18, пункти 95-98), від 14 листопада 2018 року у справі № 183/1617/16 (провадження № 14-208цс18, пункти 85, 86, 115), від 19 травня 2020 року у справі № 916/1608/18 (провадження № 12-135гс19, пункт 80), від 30 червня 2020 року у справі № 19/028-10/13 (провадження № 12-158гс19, пункт 10.29), від 22 червня 2021 року у справі № 200/606/18 (провадження № 14-125цс20, пункти 63, 74) та інших.
 
Таким чином, колегія судді вважає, що належним та ефективним способом захисту порушених прав у даній справі є вимога про витребування майна з чужого незаконного володіння.
 
Разом з тим, з матеріалів справи вбачається, що вимоги про витребування спірної земельної ділянки з незаконного володіння ОСОБА_1 , прокурор не заявляв. Також позивач не уточнював позовних вимог та не змінював підстав позову. 
 
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що обраний спосіб захисту є неефективним та приходить до висновку про відмову в задоволенні позовної вимоги про скасування державної реєстрації права власності на спірну земельну ділянку за ОСОБА_1 .
 
У зв`язку з тим, що суд неповно з`ясував обставини, що мають значення для справи при вирішенні позовних вимог про визнання недійсним рішення 7 сесії Краснослобідської сільської ради, відмовляючи в задоволенні позову неповно дослідив обставини справи, то у відповідності до вимог ст. 376 ЦПК України є підстави для скасування рішення з ухваленням нового судового рішення про закриття провадження у справі в цій частині та про відмову в задоволенні позову в частині скасування рішення про державну реєстрацію права власності на спірну земельну ділянку за ОСОБА_1 . 
Оскільки колегія суддів дійшла висновку про скасування рішення суду, то апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.
На підставі викладеного та керуючись ст. 268, 374, 376, 383, 384, 389 ЦПК України, 
 
П О С Т А Н О В И В:
 
Апеляційну скаргу заступника керівника Київської обласної прокуратури - задовольнити частково.
 
Рішення Обухівського районного суду Київської області від 23 грудня 2021 року - скасувати. 
 
Провадження в частині позовних вимог про визнання недійсним рішення 7 сесії Краснослобідської ради Обухівського району Київської області 7 скликання № 99.7-УІІ від 08.08.2017 «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки в АДРЕСА_1 , ОСОБА_1 » - закрити.
 
В задоволенні позовних вимог про скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер: 36787344 від 28.08.2017 про державну реєстрацію права власності ОСОБА_1 на земельну ділянку площею 0,25 га з кадастровим номером 3223185601:01:034:0060, що розташована в селі Красна Слобідка, Обухівського району, Київської області - відмовити.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного суду протягом 30 днів з дня проголошення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до цього суду.
 
Повний текст постанови складено 09 червня 2022 року.
 
Головуючий                                                                                                     О.Ф. Мазурик
 
Судді                                                                                                                 О.В. Желепа
 
                                                                                                                        В.А. Кравець