ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 червня 2022 року	Львів	Справа № 380/4451/22 пров. № А/857/7168/22	

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

головуючого судді:                                               Матковської З.М.,
суддів:                                                             Кузьмича С.М., Улицького В.З., 
при секретарі судового засідання:                     Юник А.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Трускавецької міської ради Львівської області на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 12 квітня 2022 року у справі №380/4451/22 за адміністративним позовом Трускавецької міської ради Львівської області до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) про визнання протиправною і скасування постанови (головуючий суддя першої інстанції – Кухар Н.А., час ухвалення - у письмовому провадженні, місце ухвалення – м. Львів, дата складання повного тексту- 12.04.2022),-

В С Т А Н О В И В :

Трускавецька міська ради Львівської області звернулась до суду із позовом до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) про визнання протиправною та скасування постанови головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) про відкриття виконавчого провадження від 22.02.2022 № 68426472.
Позовні вимоги обґрунтовує тим,  що оскаржувана постанова є протиправною та такою, що прийнята всупереч ст.24 Закону України «Про виконавче провадження», відповідно до якої виконання рішення, яке зобов`язує боржника вчиняти певні дії, здійснюється виконавцем за місцем вчинення таких дій, тобто м. Трускавець. Вважає, що у державного виконавця не було повноважень на винесення оскаржуваної постанови.
Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 12 квітня 2022 року у задоволенні позову відмовлено. 
Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, позивачем подана апеляційна скарга, в якій зазначає, що   рішення суду першої інстанції прийняте з неповним  з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, невідповідності висновків, викладеним у рішення суду першої інстанції обставинам справи та неправильним застосуванням норм матеріального права, тому є незаконним, необґрунтованим та підлягає скасуванню.  
Суть доводів апелянта зводить до того, що оскільки боржником у виконавчому провадженні є Трускавецька міська рада, то відповідно з урахуванням положень ст. 24 Закону України «Про виконавче провадження», виконавчі дії у виконавчому провадженні зобов`язального характеру може здійснювати лише Трускавецький відділ державної виконавчої служби у Дрогобицькому районі Львівської області Західного міжрегіонального управління юстиції ( м. Львів). 
Просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити в повному обсязі.
Відповідачем поданий відзив на апеляційну скаргу, суть якого зводиться до того, що рішення суду є законним та обґрунтованим, прийнятим з дотриманням норм процесуального права, при повному та всебічному з`ясуванні судом обставин, що мають значення для справи, доведеністю обставин, що мають значення для справи. Просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду без змін.
В судовому засіданні апеляційного розгляду справи представник позивача апеляційну скаргу підтримав з підстав наведених у скарзі, просив рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити.
Інший учасник справи в судове засідання не прибув. 
Частинами другою та третьою статті 129 КАС України визначено, що учасник судового процесу повинен за допомогою електронної пошти (факсу, телефону) негайно підтвердити суду про отримання тексту повістки. Текст такого підтвердження роздруковується, а телефонне підтвердження записується відповідним працівником апарату суду, приєднується секретарем судового засідання до справи і вважається належним повідомленням учасника судового процесу про дату, час і місце судового розгляду. В такому випадку повістка вважається врученою учаснику судового процесу з моменту надходження до суду підтвердження про отримання тексту повістки. 
Якщо протягом дня, наступного за днем надсилання тексту повістки, підтвердження від учасника судового процесу не надійшло, секретар судового засідання складає про це довідку, що приєднується до справи і підтверджує належне повідомлення учасника судового процесу про дату, час і місце судового розгляду. В такому випадку повістка вважається врученою з моменту складання секретарем судового засідання відповідної довідки.
Відповідно до ч. 2 ст. 313 КАС України, неприбуття в судове засідання сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час і місце апеляційного розгляду справи, не перешкоджає судовому розгляду справи.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Судом встановлено та з матеріалів справи слідує, що 02.02.2022 державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) відкрито виконавче провадження № 68426472 про виконання виконавчого листа № 380/3850/21 від 18.11.2021 про зобов`язання Трускавецьку міську раду Львівської області подати у місячний строк з дня набрання законної сили рішення суду звіт про виконання судового рішення.
Дану постанову скеровано сторонам виконавчого провадження 02.02.2022.
Не погоджуючись із постановою позивач звернувся із даним позовом до суду.
Суд першої інстанції в задоволенні позову відмовив з тих підстав, що державним виконавцем відкрито виконавче провадження на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений законодавством України.
Апеляційний суд погоджується із висновками суду першої інстанції, вважає їх вірними та такими, що відповідають нормам матеріального права та обставинам справи з огляду на наступне.
Спірні правовідносини регулюються нормами Закону України «Про виконавче провадження» та Інструкцією з організації примусового виконання рішень №512/5 від 02.04.2012.
Частинами першою, другою статті 129-1 Конституції України визначено, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання.
Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.
Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку визначає Закон України «Про виконавче провадження».
Виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню ( п.1 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження»).
Відповідно до ч.1 ст. 5 вказаного вище Закону, примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та, у передбачених цим Законом випадках, на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».
Протиправність оскаржуваної постанови апелянт обґрунтовує тим, що  у державного виконавця були відсутні підстав для відкриття виконавчого провадження, оскільки згідно ч.3 ст.24 Закону України «Про виконавче провадження», виконання рішення, яке зобов`язує боржника вчинити певні дії, здійснюється виконавцем за місцем вчинення таких дій, тобто  у даному випадку виконавець не може здійснювати виконавчі дії у м. Трускавець.
Апеляційний суд погоджується із висновками суду першої інстанції  щодо безпідставності  наведених доводів з огляду на наступне.
Судом встановлено, що на виконанні у відповідача перебуває виконавче провадження №68426472 з виконання виконавчого листа №380/4451/22 виданого 18.11.2021 Львівським окружним адміністративним судом про зобов`язання Трускавецької міської ради Львівської області (місцезнаходження: вул. Бориславська, 2, м. Трускавець, Львівська область, 82200; код ЄДРГІОУ: 26230588) подати у місячний строк з дня набрання законної сили рішення суду звіт про виконання судового рішення.
02.02.2022 року державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження та скеровано боржнику до виконання, стягувачу до відома. Одночасно винесено постанову про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження та постанову про стягнення виконавчого збору.
Наказом Міністерства юстиції України №512/5 від 02.04.2012 затверджено Інструкцію з організації примусового виконання рішень, яка розроблена відповідно до Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів», Закону України від 02 червня 2016 року №1404-VIII «Про виконавче провадження», інших законодавчих актів України та нормативно-правових актів Міністерства юстиції України і визначає окремі питання організації виконання судових рішень і рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення), що відповідно до Закону підлягають примусовому виконанню.
Відповідно до п. 4  вказаної вище Інструкції,  Відділу примусового виконання рішень управлінь забезпечення примусового виконання рішень міжрегіональних управлінь Міністерства юстиції України підвідомчі рішення, за якими боржниками є територіальні органи центральних органів виконавчої влади та їх структурні підрозділи, місцеві суди, міські, районні або селищні ради чи районні державні адміністрації та їх структурні підрозділи, окружні прокуратури, інші територіальні підрозділи органів державної влади та їх посадові особи; сума зобов`язання становить від двадцяти п`яти до п`ятдесяти мільйонів гривень або еквівалентну суму в іноземній валюті.
Як уже зазначалось вище, боржником у виконавчому провадженні є Трускавецька міська рада.
Отже, з урахуванням наведених вище обставин справи та норм чинного законодавства, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про те, що державним виконавцем відкрито виконавче провадження на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений законодавством України.
Крім цього, ні державним виконавцем в ході  відкриття виконавчого провадження,  ні судом в ході розгляду цієї адміністративної справи, не встановлено підстав для повернення виконавчого документа стягувачу чи відмови у відкритті виконавчого провадження. 
Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Надаючи оцінку правомірності дій та рішень органів владних повноважень, суд керується критеріями, закріпленими у статті 2 КАС України, які певною мірою відображають принципи адміністративної процедури, встановлюючи при цьому чи прийняті (вчинені) ним рішення (дії): на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія).
Перевіривши правомірність прийнятого відповідачем рішення – постанови про відкриття виконавчого провадження від 22.02.2022 № 68426472 згідно до вимог ч.2 ст.2 вказаного Кодексу, суд приходить до висновку, що така відповідає вказаним вище критеріям, тому відсутні підстави для визнання  її протиправною та скасування. 
Судом апеляційної інстанції враховується, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.
Інші доводи апеляційної скарги зроблених висновків не спростовують, та  зводяться до переоцінки доказів та незгоди з ними і трактуванні їх на власний розсуд.
Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції та вважає, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, доводами апеляційної скарги висновки, викладені в судовому рішенні, не спростовуються і підстав для його скасування не вбачається.
Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду – без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
За таких підстав апеляційна скарга задоволенню не підлягає, підстав для скасування рішення суду першої інстанції колегія суддів не знаходить.
Відповідно до ст. 139 КАС України, судові витрати перерозподілу не підлягають.
Керуючись статтями 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-              

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Трускавецької міської ради Львівської області – залишити без задоволення, а рішення Львівського окружного адміністративного суду від 12 квітня 2022 року у справі №380/4451/22 - без змін. 

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Головуючий суддя	 	З. М. Матковська 	
судді	 	С. М. Кузьмич 	
 	 	В. З. Улицький 	
Повне судове рішення складено 13.06.2022