Справа № 302/125/21

ПОСТАНОВА
 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
 
05 липня 2022 року м. Ужгород
       Закарпатський апеляційний суд у складі: 
Головуючого - судді Бисага Т.Ю.
суддів: Куштана Б.П.,Собослоя Г.Г.,
за участі секретаря: Волощук В.І.,
       за участі – ОСОБА_1 , представників - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги ОСОБА_1 та Товариства з обмеженою відповідальністю «АТП-12629» на рішення Міжгірського районного суду Закарпатської області від 16 грудня 2021 року, головуючий суддя Кривка В.П., у справі за позовом  ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «АТП-12629» про відшкодування матеріальної шкоди та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди
                                                В С Т А Н О В И В: 
 У лютому 2021 року ОСОБА_1  звернувся до суду з позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «АТП-12629» про відшкодування матеріальної шкоди та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.
Рішенням Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 06 грудня 2021 року задоволено частково.

Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «АТП-12629», ЄДРПОУ: 31790165 в користь ОСОБА_1 :
- 120 674 грн. 71 коп. - матеріальної шкоди;
- 20 000 грн. - моральної шкоди,
- 1406 грн. 74 коп. - судового збору;
- 5141 грн. - вартість витрат на правничу допомогу, всього стягнуто 147 222 (сто сорок сім тисяч двісті двадцять дві) грн. 45 коп.
В решті позовних вимог  про стягнення матеріальної та моральної шкоди, а також судових витрат  відмовлено.  
Не погоджуючись з рішенням суду ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу в якій просить рішення суду змінити та стягнути суму різниці між завданими внаслідок ДТП 03.02.2018 року збитками через пошкодження належного йому на праві власності автомобіля марки «Мерседес», д/н НОМЕР_1 ,та сумою виплаченого йому страхового відшкодування повністю – 238 611,35 грн. відшкодування моральної шкоди -50 тис. грн. та судові витрати.
Також на рішення суду Товариство з обмеженою відповідальністю «АТП-12629 подало апеляційну скаргу, в якій просять рішення суду скасувати, ухвалити по справі нове рішення про відмову у задоволенні позову у повному обсязі.
 У відзиві ОСОБА_1 просить апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «АТП-12629 залишити без задоволення.

У відзиві на апеляційну скаргу, ТОВ «АТП -12629» просить апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення та задовольнити апеляційну скаргу ТОВ «АТП-12696» відмовивши у задоволенні позовних вимог повністю. 
Заслухавши суддю-доповідача, пояснення позивача, представників сторін, дослідивши матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія приходить до наступного висновку.
Судом встановлено, що 03.02.2018 року близько 16 год. 30 хв. ОСОБА_4 , керуючи автобусом марки «МАН», державний номер НОМЕР_2 , який належить ТзОВ «АТП-12629», працівником якого був водій ОСОБА_4 , неподалік села Запереділля Міжгірського (на даний час Хустського) району Закарпатської області, не врахувавши дорожньої обстановки, не впоравшись з керуванням виїхав на зустрічну смугу руху та допустив зіткнення із зустрічним автомобілем марки «Мерседес», держаний номер НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_1 на праві власності. Внаслідок цих обставин транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

 Постановою Міжгірського районного суду Закарпатської області від 26.02.2018 року в справі № 302/157/18 ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП (визнано винуватцем ДТП і допущення порушень пунктів 11.3.12.1 Правил дорожнього руху) та накладено адміністративне стягнення. Ця постанова суду набрала законної сили 09.03.2018 року.

Позивач звернувся до оцінювача ОСОБА_5 , який склав звіт від 26.03.2018 року про оцінку автомобіля «Мерседес» і надав висновок про вартість відновлювального ремонту вказаного автомобіля після зазначеної ДТП, яку визначено в сумі 338 611, 35 грн.

За наслідками зазначених обставин та звіту оцінювача ОСОБА_5 страховою компанією відповідача на користь позивача виплачено страхове відшкодування в сумі 100 тисяч гривень.

Відповідач відмовився добровільно виплатити різницю між завданими збитками та сумою виплаченого страхового відшкодування, тобто 238 611, 35 грн. У зв`язку з цим позивач звернувся з позовом до Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області для відшкодування завданої шкоди в судовому порядку. Позивач по причині затягування, на його думку, розгляду справи під час підготовчого провадження звернувся до цього суду із заявою про залишення позову без розгляду. Про це було винесено відповідне рішення суду, тому позивач звернувся із зазначеним позовом до суду за місцем заподіяння шкоди.

Сторони не оспорюють обставини ДТП, винуватість водія автомобіля, належного відповідачу в учинення ДТП, виплату страхового відшкодування позивачу в сумі 100 000 грн за договором обов`язкового цивільного страхування відповідальності, укладеним відповідачем і страховою компанією.

Предметом спору є розмір матеріального збитку, завданий позивачу внаслідок ДТП відповідачем, який перевищує розмір виплаченого страхового відшкодування, а також розмір завданої моральної шкоди. 

Сторони вирішували зазначений спір в порядку цивільного судочинства в Івано-Франківському міському суді Івано-Франківської області. Згідно з ухвалою цього суду від 28.01.2021 року в справі № 344/9125/18 позовну заяву ОСОБА_1 до ТзОВ «АТП12629» про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, залишено без розгляду на підставі заяви позивача про це. 

Відповідно до статті 1172 ЦК України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків.

Згідно із статтею 1194 ЦК України, - особа яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Підстави та порядок відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, та шкоди, завданої внаслідок взаємодії цих джерел, визначені нормами статей 1187,1188 ЦК України. За загальним правилом така шкода відшкодовується володільцем, власником транспортного засобу (джерела підвищеної небезпеки), тобто особою, яка завдала шкоди. Така особа, відповідно до статті 1192 ЦК України, має відшкодувати завдані збитки у повному обсязі, розмір яких визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Відповідач обґрунтовано піддав сумніву звіт оцінювача ОСОБА_5 № 1185/18 про оцінку автомобіля позивача щодо визначення ринкової вартості транспортного засобу станом на момент ДТП, бо цей висновок (пункт 4) щодо вартості відновлювального ремонту з урахуванням значення коефіцієнта фізичного зносу складових автомобіля внаслідок пошкодження автомобіля під час ДТП без належного обґрунтування цим оцінювачем прийнято рівним (дійсним) ринковій вартості автомобіля на момент дослідження без врахування аварійних пошкоджень.

Відповідно до статті 33 закону «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» спори з приводу оцінки майна, здійсненої на основі положень цього закону, вирішуються в судовому порядку.

Апеляційний суд погоджується, що висновок судового експерта Львівського НДІСЕ Бадейнова О.М. № 1585 від 25.06.2020 року, наданого на ухвалу Івано-Франківського міського суду в справі № 344/9125/18 про призначення повторної авто товарознавчої експертизи з участю цих же сторін і по цьому ж питанню (предмету спору) з цих же підстав за цими ж вимогами (т. 2 сторінки 2-25 зазначеної справи) є допустимим та достовірним доказом. 

Зазначеним висновком експерта ОСОБА_6 встановлено таке :
1) ринкова вартість вантажного автомобіля позивача (реквізити і найменування зазначені вище) становить 235 674, 71 грн;
2) вартість відновлювального ремонту зазначеного вантажного автомобіля позивача для усунення пошкоджень отриманих при ДТП, з урахуванням результатів його обстеження 19.05.2020 року в цінах на дату ДТП – 03.02.2018 року становила 381 555, 08 грн;
3) вартість відновлювального ремонту із урахуванням коефіцієнту фізичного зносу зазначеного вантажного автомобіля для усунення пошкоджень отриманих при ДТП з урахуванням результатів обстеження 19.05.2020 року в цінах на дату ДТП 03.02.2018 року становила 162 743,94 грн;
4) за результатами обстеження, проведеного 19.05.2020 року, об`єктивно встановити з технічної точки зору вартість в аварійно пошкодженому після ДТП 03.02.2018 року стані зазначеного вантажного автомобіля не вважається можливим з причин, указаних у дослідницькій частині висновку. 

При цьому ймовірне значення утилізаційної вартості зазначено пошкодженого в ДТП вантажного автомобіля, станом на 03.02.2018 року , без урахування витрат (додаткового зменшення), пов`язаних з їх продажем у регіоні (складські, транспортні, торговельні витрати та інше) могла складати без податків, зборів, інших обов`язкових платежів станом на лютий 2018 року - 157 314,93 грн.

За змістом експертного висновку і за змістом акту оцінювача ОСОБА_5 вартість відновлювального ремонту пошкодженого зазначеного вантажного автомобіля суттєво не відрізняється. 

Натомість експерт обґрунтовано надав висновок про ринкову вартість зазначеного вантажного автомобіля станом на дату ДТП - 235 674, 71 грн.

Апеляційний суд погоджується з висновком першої інстанції, що суму, яку отримав позивач внаслідок продажу пошкодженого автомобіля, який після ДТП був непридатним для експлуатації. Згідно з договором купівлі-продажу транспортного засобу від 19.03.2021 року позивач продав транспортний засіб гр. ОСОБА_7 за 15 тисяч гривень. 

Апеляційний суд вважає, що відповідач не довів належним доказом та відповідним обґрунтуванням, що зазначений вище договір купівлі продажу є недійсним, удаваним тощо. 

Позивач як власник майна (продавець) має право особисто визначати вартість майна, яке він реалізує покупцю. 

Сторони договору з цього приводу є вільними щодо істотних умов договору , зокрема ціни договору. 

Сторони також не оспорюють, що, по суті, транспортний засіб позивача внаслідок ДТП став фізично знищеним і непридатним до експлуатації. 

Слід також взяти до уваги, що пошкоджений транспортний засіб сторони визнали таким, що підлягає утилізації як вартість деталей і конструкцій, які можливо використати як б/у деталі, а також те, що позивач пошкоджене авто реалізував більше ніж через три роки після дати ДТП, що безумовно впливає на зменшення вартості такого майна. 

Відповідач не надав належних і достовірних доказів, що пошкоджений автомобіль станом на дату 19.03.2021 року (укладення договору купівлі продажу) мав вищу вартість, а також не підтвердив те, що зазначена угода укладена навмисно, про людське око тощо.

Верховний суд з розглядуваного питання надав такі правові позиції і висновки.

Якщо транспортний засіб вважається фізично знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після ДТП, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місяця ДТП. Для повного відшкодування завданої шкоди і страховиком, і винним водієм судам необхідно встановити ринкову вартість автомобіля до ДТП та вартість деталей, вузлів та агрегатів фізично знищеного транспортного засобу після ДТП (Постанова КЦС ВС від 01.10.2018 року. Справа № 363/2222/16-ц).
Якщо пошкоджений транспортний засіб не може бути відновлено або вартість його відновлювального ремонту з урахуванням зношеності та втрати товарної вартості перевищує його ринкову вартість на момент пошкодження, розмір шкоди визначається за ринковою вартістю  транспортного засобу на момент пошкодження. У разі якщо власник транспортного засобу не згоден із визнанням транспортного засобу фізично знищеним, йому відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу  до та після ДТП, а також витрати з евакуації транспортного засобу з місця пригоди. Якщо транспортний засіб визнано фізично знищеним, відшкодування шкоди визначається у розмірі, який відповідає вартості транспортного засобу до ДТП та витратами з евакуації транспортного засобу з місця ДТП (постанови КЦС ВС від 14.03.2018 року -  справа № 337/5881/14-ц , від 30.01.2019  року - справа № 753/21303/16-ц та інші). 
Колегія суддів погоджується із таким розміром і вважає його обґрунтованим. Підстав для відмови у задоволенні позову з мотивів, зазначених в апеляційній скарзі представника відповідача не встановлено. 
Суд з достатньою повнотою з`ясував дійсні обставини справи, перевірив доводи і заперечення сторін, дослідив докази, яким дав правильну оцінку та прийняв законне та обґрунтоване рішення. 
Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, а тому не заслуговують на увагу.
       Рішення суду є законним та обґрунтованим і підстав для його зміни чи скасування немає.
       Відповідно до ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
       З врахуванням наведеного, апеляційний суд дійшов до висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, а судового рішення суду першої інстанції без змін.
Керуючись ст. 374,375,381-384 ЦПК України, апеляційний суд
П О С Т А Н О В И В :
Апеляційні скарги ОСОБА_1 та Товариства з обмеженою відповідальністю «АТП-12629» залишити без задоволення.

Рішення Міжгірського районного суду Закарпатської області від 16 грудня 2021 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення. 

Повний текст постанови суду складено 12 липня 2022 року.

Головуючий

Судді