УХВАЛА

26 травня 2022 року 
м. Київ
справа № 380/1802/20
адміністративне провадження № К/990/11972/22 
Верховний Суд у складі судді-доповідача Касаційного адміністративного суду Васильєвої І.А., перевіривши касаційну скаргу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 14.12.2021 та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 31.03.2022 у справі №380/1802/20 за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Львівській області та Державної податкової служби України про визнання протиправними дій, визнання протиправним та скасування наказу,

УСТАНОВИВ:
У березні 2020 року Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до Головного управління ДПС у Львівській області та Державної податкової служби України, в якому просила:
визнати протиправними дії Державної податкової служби України щодо включення Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 в План-графік проведення документальних планових перевірок платників податків на 2020 рік;
визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління ДПС у Львівській області «Про проведення документальної планової невиїзної перевірки фізичної особи - платника податків ОСОБА_1 » від 03.01.2020 №9;
визнати протиправними дії Головного управління щодо проведення документальної планової невиїзної перевірки Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 , за наслідками якої складено Акт від 05.02.2020 №107/33.6-03/ НОМЕР_1 .
Ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 14.12.2021 закрито провадження у справі №380/1802/20.
Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 31.03.2022 апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 залишено без задоволення, а ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 14.12.2021 - без змін.
До Верховного Суду надійшла касаційна скарга Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 14.12.2021 та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 31.03.2022 у справі №380/1802/20.
При вирішенні питання про відповідність касаційної скарги вимогам Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) судом встановлено наступне.
Скаржником вказано підставами касаційного оскарження пункти 1, 2, 4 частини 4 статті 328 КАС України, зазначено про неврахування судами попередніх інстанцій правових позицій Верховного Суду щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, необхідність відступлення від висновків, викладених у постанові Великої Палати Верховного Суду від 08.09.2021 у справі №816/228/17, встановлення обставин, що мають істотне значення, на підставі недопустимих доказів, розгляд справи без участі позивача.
Верховний Суд зазначає, що відповідно до пункту 4 частини 2 статті 330 КАС України у касаційній скарзі зазначається підстава (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 328 цього Кодексу підстави (підстав).
Частиною 2 статті 328 КАС України передбачено, що у касаційному порядку можуть бути оскаржені ухвали суду першої інстанції про забезпечення позову, заміну заходу забезпечення позову, ухвали, зазначені у пунктах 3, 4, 12, 13, 17, 20 частини 1 статті 294 цього Кодексу, зокрема ухвали про закриття провадження у справі, після їх перегляду в апеляційному порядку.
У разі подання касаційної скарги на судове рішення, зазначене у частинах 2 і 3 статті 328 цього Кодексу, в касаційній скарзі зазначається обґрунтування того, в чому полягає неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, що призвело до ухвалення незаконного судового рішення (рішень).
Однак позивачем наведено підстави касаційного оскарження судових рішень, передбачених частиною 1 статті 328 КАС України - рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанови суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.
Разом з тим, скаржником не обґрунтовано, які саме норми матеріального права неправильно застосовано та які норми процесуального права порушено судами попередніх інстанцій.
Доводи касаційної скарги зводяться до викладення фактичних обставин справи, наведення окремих цитат та посилань на постанови Верховного Суду без доведення подібності правовідносин у справах, переоцінки доказів у справі, висловлення незгоди з наданою судом правовою оцінкою встановлених обставин і досліджених доказів, що не є належним викладенням підстав касаційного оскарження, передбачених частиною 4 статті 328 КАС України.
Скаржником зазначено, що одна з позовних вимог (визнати протиправними дії ДПС України щодо включення позивача в План-графік проведення документальних планових перевірок платників податків на 2020 рік) не була вирішена судами.
Скаржником, серед іншого, зазначено, що судом апеляційної інстанції відмовлено у задоволенні клопотання скаржника про зупинення та відкладення розгляду справи.
Верховний Суд зауважує, що не всі порушення норм процесуального права є безумовною підставою для скасування оскаржуваних судових рішень та направлення справи на новий розгляд, а лише безпосередньо передбачені відповідними пунктами частин 2 та 3 статті 353 КАС України. Скаржником відповідних порушень не вказано.
Доводи касаційної скарги не містять аргументів щодо спростування висновку судів попередніх інстанцій, що наведені у позові доводи щодо протиправності проведення перевірки такі як невручення позивачу наказу та повідомлення про проведення перевірки, не розміщення плану-графіка перевірок на сайті контролюючого органу, безпідставне включення позивача до плану-графіка перевірок мають бути перевірені судом у справі №380/3543/20 щодо оскарження податкових повідомлень-рішень, прийнятих за результатами спірної перевірки, за умови, якщо такі доводи наводились скаржником у відповідному позові, і у разі якщо обставини порушення призначення і проведення перевірки будуть доведені, то це є самостійною підставою для скасування оскаржуваних у справі №380/3543/20 рішень контролюючого органу.
Верховний Суд зазначає, що у касаційній скарзі скаржник повинен навести мотиви незгоди з судовим рішенням з урахуванням передбачених КАС України підстав для його скасування або зміни (статті 351-354 Кодексу) з вказівкою на конкретні висновки суду, рішення якого оскаржується, із одночасним зазначенням норм права (пункт, частина, стаття), які неправильно застосовані цим судом при прийнятті відповідного висновку. Скаржник повинен зазначити конкретні порушення, що є підставами для скасування або зміни судового рішення (рішень), які, на його думку, допущені судом при його (їх) ухваленні, та навести аргументи в обґрунтування своєї позиції.
Враховуючи межі перегляду судом касаційної інстанції, визначені статтею 341 КАС України, суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.
З урахуванням змін до КАС України, які набрали чинності 08.02.2020, суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, а тому відсутність у касаційній скарзі визначених законом підстав касаційного оскарження унеможливлює її прийняття та відкриття касаційного провадження.
Отже, перевіркою змісту поданої у цій справі касаційної скарги встановлено, що у ній не викладені передбачені частиною 4 статті 328 КАС України підстави для оскарження судових рішень в касаційному порядку.
Пунктом 4 частини 5 статті 332 КАС України встановлено, що касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається суддею-доповідачем, якщо у касаційній скарзі не викладені передбачені цим Кодексом підстави для оскарження судового рішення в касаційному порядку.
За наведених обставин касаційну скаргу необхідно повернути особі, яка її подала.
Відповідно до вищенаведеного, керуючись статтями 328, 330, 332, 355, 359 КАС України,
УХВАЛИВ:
Касаційну скаргу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 14.12.2021 та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 31.03.2022 у справі №380/1802/20 повернути особі, яка її подала.
Копію ухвали про повернення касаційної скарги надіслати учасникам справи. Скаржнику надіслати копію ухвали про повернення касаційної скарги разом з касаційною скаргою та доданими до скарги матеріалами.
Роз`яснити, що повернення касаційної скарги не позбавляє права повторного звернення до суду касаційної інстанції в порядку, встановленому законом.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не може бути оскаржена.

Суддя	І.А. Васильєва