П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

___________________________________________________________________________________

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

31 травня 2022 р.	м.Одеса	Справа № 400/4422/21	
Головуючий в 1 інстанції: Лісовська Н. В.
          
П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: 
судді-доповідача – Шляхтицького О.І.,
суддів: Семенюка Г.В., Домусчі С.Д.,
розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Миколаївській області на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду  від   10.11.2021 по справі № 400/4422/21 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ТЕХОСНАСТКА-Н" до Головного управління ДПС у Миколаївській області  про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, –

                                        ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог.

У червні 2021 року ТОВ "ТЕХОСНАСТКА-Н" звернулось з вищевказаним адміністративним позовом про визнання протиправним та скасування податкових повідомлень-рішень від 13.01.2020 № 00001945005 і № 00001955005.
В обґрунтування позовних вимог зазначалось, що під час камеральної перевірки відповідачем не використано та не проаналізовано податкову декларацію з ПДВ за серпень 2019 року, що свідчить про формальність такої перевірки, необ`єктивність її висновків та прийняття протиправних податкових повідомлень-рішень за її наслідками.
Відповідач проти задоволення позову заперечував, надав до суду першої інстанції відзив на позовну заяву, у якому зазначив, що Порядком заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість, затвердженим наказом Міністерства фінансів України від 28.01.2016 р. № 21 (далі – Порядок № 21), не передбачено при проведенні перевірки використовувати дані декларації за попередній звітний період в частині заповнення рядка 16.2, використовуються лише дані уточнюючих розрахунків, подані протягом звітного періоду.
Крім того, відповідач подав заяву про залишення позову без розгляду у зв`язку з пропуском строку звернення, оскільки вважає, що строк у 1095 днів є строком давності, а не процесуальним строком звернення до суду.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції.

Миколаївський окружний адміністративний суд рішенням від 10 листопада 2021 року позов задовольнив.
Визнав протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Миколаївській області від 13.01.2020 р. № 00001945005 і № 00001955005.
Стягнув за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Миколаївській області (вул. Лягіна, 6, м. Миколаїв, 54001, ідентифікаційний код ВП 44104027) судовий збір у сумі 2270,00 грн (дві тисячі двісті сімдесят грн 00 коп.) на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Техоснастка-Н" (вул. Садова, 6-А, м. Миколаїв, 54055, ідентифікаційний код 40939637).

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

Не погоджуючись з даним рішенням суду, Головне управління ДПС у Миколаївській області подало апеляційну скаргу.
В апеляційній скарзі зазначено, що рішення судом першої інстанції ухвалене з порушенням норм процесуального та неправильним застосуванням норм матеріального права, неповним з`ясуванням судом обставин, що мають значення для справи, невідповідністю висновків суду обставинам справи, недоведеністю обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважав встановленими, у зв`язку з чим просить його скасувати та ухвалити нову постанову, якою у задоволенні адміністративного позову відмовити.
Доводи апеляційної скарги відтворюють зміст відзиву до позову.

Обставини справи.

Суд першої інстанції встановив, що 20.11.2019 відповідачем проведена камеральна перевірка даних, задекларованих у податковій звітності позивача з ПДВ за вересень 2019, про що складено акт № 6195/14-29-50-05-06/40939637 (а. с. 8-13).
Перевіркою встановлено порушення позивачем п. 200.1, п.п. в) п. 200.4 ст. 200 ПК України, п. 5 розділу ІІ Порядку № 21 (у редакції наказу Міністерства фінансів від 23.02.2017 р. № 276) у результаті чого дані камеральної перевірки свідчать про заниження податкового зобов`язання (позитивне значення різниці між сумою податкового зобов`язання та сумою податкового кредиту поточного звітного (податкового) періоду (рядок 9 – рядок 17 декларації) (позитивне значення), яке сплачується додержавного бюджету) рядок 18 декларації за вересень 2019 року на суму 30719,00 грн та завищення від`ємного значення різниці між сумою податкового зобов`язання та сумою податкового кредиту поточного звітного (податкового) періоду та суми від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду, рядки 19 та 21 декларації за вересень 2019 року.
На підставі акту перевірки 13.01.2020 відповідачем прийнято податкові повідомлення-рішення від № 00001945005, яким збільшено податкове зобов`язання з ПДВ на суму 30 719,00 грн та застосовано штрафні (фінансові) санкції в розмірі 7 679,75 грн, а також № 00001955005 на суму завищеного від`ємного значення на 42 317,00 грн (а. с. 14-17).
За висновками акту перевірки позивач надав податкову декларацію з ПДВ за вересень 2019 року, в якій по рядках 16 (від`ємне значення, що включається до складу податкового кредиту поточного звітного (податкового) періоду: 16.1 значення рядка 21 попереднього звітного (податкового) періоду відображено – 23 611 грн, тоді як згідно наданого уточнюючого розрахунку за липень 2019 року значення рядка 21 (попередній звітний (податковий) період) зменшено на "-" 73036 грн, що не відображено у декларації за вересень у рядках 16.2 “збільшення/зменшення залишку від`ємного значення за результатами уточнюючих розрахунків.
Згідно наданої платником декларації з ПДВ за вересень 2019 року:
- рядок 18 (Позитивне значення різниці між: сумою податкового зобов`язання та сумою податкового кредиту поточного звітного (податкового) періоду (рядок 9 - рядок 17 декларації) (позитивне значення), яке грн, за даними перевірки – 30 719,00 грн;
- рядок 19 (від`ємне значення різниці між сумою податкового зобов`язання та сумою податкового кредиту поточного звітного (податкового) періоду (рядок 17 - рядок 9 декларації) - становить 42317 грн, за даними перевірки рядок 19 становить 0.00.
На думку контролюючого органу, підприємством занижено податкове зобов`язання (позитивне значення різниці між сумою податкового зобов`язання та сумою податкового кредиту поточного звітного (податкового) періоду (рядок 9 - 17 декларації) (позитивне значення), яке сплачується до державного бюджету) рядок 18 декларації на суму 30719 грн, та завищено від`ємне значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду (р. 19.1) (переноситься до рядка 16.1 декларації наступного звітного (податкового) періоду) рядки 19 та 21 декларації за вересень 2019 року на 42317 грн.
Вказані обставини сторонами не заперечуються, а отже є встановленими.

Висновок суду першої інстанції.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив із того, що саме не використання відповідачем декларації з ПДВ за серпень 2019 року призвело до помилкового висновку про необхідність відображення у податковій декларації за вересень 2019 року у рядку 16.2 зменшення залишку від`ємного значення за результатами уточнюючого розрахунку податкових зобов`язань з податку на додану вартість, у зв`язку з виправленням самостійно виявлених помилок за липень 2019 року від 20.09.2019 № 215835835. До того ж, не використання контролюючим органом податкової декларації з податку на додану вартість за серпень 2019 року призвело до помилкових результатів перевірки, що наведені у графі 4 "За даними перевірки" у таблиці 2.
Отже, наявність заниження податкового зобов`язання минулих податкових періодів та завищення від`ємного значення спростовується матеріалами справи.
Колегія суддів вважає ці висновки суду першої інстанції правильними і такими, що відповідають вимогам статей 2, 6, 8, 9, 73, 74, 75, 76, 77, 78 КАС України, Податкового кодексу України.

Джерела права й акти їх застосування та оцінка суду.

За змістом частини 2 статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Надаючи оцінку правомірності дій та рішень органів владних повноважень, суд керується критеріями, закріпленими у статті 2 КАС України, які певною мірою відображають принципи адміністративної процедури, встановлюючи при цьому чи прийняті (вчинені) ним рішення (дії): на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Підпунктом 75.1.1 пункту 75.1 статті  75 ПК України унормовано, що камеральною вважається перевірка, яка проводиться у приміщенні контролюючого органу виключно на підставі даних, зазначених у податкових деклараціях (розрахунках) платника податків та даних системи електронного адміністрування податку на додану вартість (даних центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриваються рахунки платників у (системі електронного адміністрування податку на додану вартість, даних Єдиного реєстру податкових накладних та даних митних декларацій), а також даних Єдиного реєстру акцизних накладних та даних системи електронного адміністрування реалізації пального та спирту етилового.
Предметом камеральної перевірки також може бути своєчасність подання податкових декларацій (розрахунків) та/або своєчасність реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних, акцизних накладних та/або розрахунків коригування до акцизних накладних у Єдиному реєстрі акцизних накладних, виправлення помилок у податкових накладних та/або своєчасність оплати узгодженої суми податкового (грошового) зобов`язання виключно на підставі даних, що зберігаються (опрацьовуються! у відповідних інформаційних базах.
Як встановлено під час розгляду справи , відповідно акту перевірки, при перевірці використано тільки податкову декларацію з ПДВ за вересень 2019 року від 15.10.2019 № 9240229695 та уточнюючий розрахунок податкових зобов`язань з ПДВ, у зв`язку з виправленням самостійно виявлених помилок за липень 2019 року від 20.09.2019 № 9215835835.
Згідно пункту 50.1 статті 50 ПК України у разі якщо у майбутніх податкових періодах, з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 Податкового Кодексу України, платник податків самостійно (у тому числі за результатами електронної перевірки) виявляє помилки, що містяться у раніше поданій ним податковій декларації, він зобов`язаний надіслати уточнюючий розрахунок до такої податкової декларації за формою чинного на час подання уточнюючого розрахунку.
Матеріалами справи встановлено, що 20.09.2019 позивачем подано уточнюючий розрахунок податкових зобов`язань з податку на додану вартість, у зв`язку з виправленням самостійно виявлених помилок за липень 2019 року від 20.09.2019 № 9215835835, яким зазначено зміну рядку 19 "Від`ємне значення різниці між сумою податкового зобов`язання та сумою податкового кредиту поточного (звітного) періоду (рядок 17-рядок 9 декларації) (позитивне значення)", яким було змінено показник з 104 003 грн на 30 967,00 грн, різниця становить -73 036,00 грн (а.с.19-20).
Разом з уточнюючим розрахунком було подано довідку про суму від`ємного значення звітного (податкового) періоду, яка зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду. У довідці вказано, що у склад податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду, а саме за 09 місяць 2019 року, зараховується 30 967,00 грн (а.с.21-22).
Так, як зазначено позивачем у вересні 2019 року подано уточнюючий розрахунок за липень 2019, тому що саме в цьому податковому періоді випадково була зроблена помилка.
Згідно з пунктом 5 розділу ІІ Порядку № 21, якщо звітні (податковий) період дорівнює календарному місяцю, декларація подається до контролюючого органу, в якому перебуває на обліку платник податку, протягом 20 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) місяця.
Тобто, граничним терміном подання податкової декларації з ПДВ за серпень 2019 року встановлена дата 20.09.2019.
Відповідно пункту 3 Порядку № 21 платник податку зобов`язаний здійснити відправлення податкової звітності на адресу відповідного контролюючого органу при поданні податкової звітності в електронній формі - не пізніше закінчення останньої години дня, в якому спливає граничний строк подання податкової декларації, визначений пунктом 5 розділу II такого Порядку.
Як встановлено під час розгляду справи та підтверджено матеріалами справи, що уточнюючий розрахунок податкових зобов`язань з податку на додану вартість, у зв`язку з виправленням самостійно виявлених помилок за липень 2019 року разом із довідкою про суму від`ємного значення звітного (податкового) періоду, яка зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду подано засобами електронного зв`язку 20.09.2019 р. о 12:47 год (а. с. 18-22), а податкову декларацію за серпень 2019 року подано 20.09.2019 о 13:21 год (а. с. 23-25).
Згідно підпункту 5 пункту 4 розділу V Порядку № 21, у рядку 16 відображається від`ємне значення, що включається до складу податкового кредиту поточного звітного (податкового) періоду.
- у рядок 16.1 переноситься значення рядка 21 декларації за попередній звітний (податковий) період;
- у рядку 16.2 вказуються суми збільшення/зменшення залишку від`ємного значення за результатами уточнюючих розрахунків, поданих протягом звітного (податкового) періоду.
У разі заповнення рядків 16.2 та/або 16.3 обов`язковим є заповнення таблиці "Збільшено/зменшено залишок від`ємного значення за результатами перевірки контролюючого органу на підставі податкового повідомлення-рішення та/або уточнюючого розрахунку".
У податковій декларації Товариства з обмеженою відповідальністю "ТЕХОСНАСТКА-Н" з ПДВ за серпень 2019 року у рядку 16.2 вказано, що було зменшено залишок від`ємного значення у розмірі - 73 036 грн за результатами поданого уточнюючого розрахунку від 20.09.2019 № 9215835835. І згідно вимог Порядку № 21 заповнено таблицю "Збільшено/зменшено залишок від`ємного значення за результатами перевірки контролюючого органу на підставі податкового повідомлення - рішення та/або уточнюючого розрахунку" із зазначенням дати уточнюючого розрахунку та суми зменшеного залишку від`ємного значення.
Отже, за податковою декларацією позивача за серпень 2019 року сума податкового зобов`язання становить 119 946,00 грн, а сума податкового кредиту – 143 557,00 грн.
Відповідно до п. 200.1 ст. 200 ПК України сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов`язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду. Отже позитивне значення такої різниці за податковою декларацією поточного (звітного) періоду становить 0 грн. А від`ємне значення різниці між такими сумами становить 23611 грн.
Підпунктом в) п. 200.4 ст. 200 ПК України зазначено, що при від`ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 статті 200 ПК України, така сума зараховується до складу податкового кредиту наступного: звітного (податкового) періоду. Дана сума відображена у рядку 21 податкової декларації за серпень 2019 року у розмірі 23611 грн, відповідно до вимог пп. 5 п. 5 розділу V Порядку, яким визначено, що сума від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду (рядок 19.1 + рядок 20.3), відображається у рядку 21 та переноситься до рядка 16.1 наступного звітного (податкового) періоду.
Матеріалами справи підтверджено, що 15.10.2019 позивачем була подана податкова декларація з ПДВ за вересень 2019 року (а. с. 26-28), в якій не заповнено рядок 16.2, тому що уточнюючих розрахунків за попередній звітний (податковий) період, а саме на серпень 2019 року не подавалося. Отже, позитивне значення різниці між сумою податкового зобов`язання та сумою податкового кредиту поточного звітного (податкового) періоду дорівнює нулю. А від`ємне значення різниці між сумою податкового зобов`язання та сумою податкового кредиту поточного звітного (податкового) періоду дорівнює 42 317,00 грн.
До податкової декларації подано довідку про суму від`ємного значення звітного (податкового) періоду, яка зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду. Довідкою вказано, що у склад податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду, а саме за 10 місяць 2019 року зараховується 42 317,00 грн (а. с. 29-30).
Відтак, колегія суддів вважає правильним висновок суду першої інстанції, що позивачем не було занижено податкове зобов`язання (позитивне значення різниці між сумою податкового зобов`язання та сумою податкового кредиту поточного звітного (податкового) періоду) рядок 18 на суму 30 719,00 грн та не було завищено від`ємне значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду (рядок 19) на 42 317,00 грн.
Колегія суддів констатує, що з обсягу встановлених судом першої інстанції обставин випливає, що саме не використання відповідачем декларації з ПДВ за серпень 2019 року призвело до помилкового висновку про необхідність відображення у податковій декларації за вересень 2019 року у рядку 16.2 зменшення залишку від`ємного значення за результатами уточнюючого розрахунку податкових зобов`язань з податку на додану вартість, у зв`язку з виправленням самостійно виявлених помилок за липень 2019 року від 20.09.2019 № 215835835. До того ж, не використання контролюючим органом податкової декларації з податку на додану вартість за серпень 2019 року призвело до помилкових результатів перевірки, що наведені у графі 4 "За даними перевірки" у таблиці 2.
Апеляційна інстанція приходить до аналогічного з судом першої інстанції висновку, що наявність заниження податкового зобов`язання минулих податкових періодів та завищення від`ємного значення спростовується матеріалами справи.
Відповідно до статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
В ході розгляду справи позивач довів суду ті обставини, на які він посилався в обґрунтування заявлених вимог, а відповідач не надав суду належні докази на підтвердження своїх заперечень проти позову.

Доводи апеляційної скарги.

Доводи апеляційної скарги відтворюють зміст відзиву до позову та не містять належних та обґрунтованих міркувань, які б спростовували висновки суду першої інстанції. У ній також не наведено інших міркувань, які б не були предметом перевірки судом першої інстанції та щодо яких не наведено мотивів відхилення наведеного аргументу.
Отже, на підставі встановлених в ході судового розгляду обставин, суд першої інстанції правильно дійшов висновку, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "ТЕХОСНАСТКА-Н" є обґрунтованими та підлягають задоволенню.
Враховуючи все вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції порушень матеріального і процесуального права при вирішенні справи не допустив, а наведені в скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують. За таких обставин, апеляційна скарга задоволенню не підлягає.
З огляду на залишення рішення суду першої інстанції без змін відповідно до приписів статті 139 КАС України підстави для розподілу судових витрат відсутні.
Керуючись статтями 308, 309, 315, 321, 322, 325 КАС України, –

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Миколаївській області залишити без задоволення, а рішення Миколаївського окружного адміністративного суду  від   10.11.2021 по справі № 400/4422/21 – залишити без змін.
          Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає, за виключенням випадків, передбачених підпунктами а), б), в), г) пункту 2 частини 5 статті 328 КАС України.

Головуючий суддя 	 	Шляхтицький О.І.	
Судді	    	Домусчі С.Д.    Семенюк Г.В.