УХВАЛА

20 квітня 2022 року 
м. Київ
справа №440/2314/19
адміністративне провадження № К/9901/94/20  

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача - Рибачука А.І.,
суддів: Стеценка С.Г.,  Чиркіна С.М., 
розглянувши у порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами заяву ОСОБА_1 про роз`яснення постанови Верховного Суду від 08.12.2021 у справі № 440/2314/19 за його повозом до Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області (далі - ГУ Держгеокадастру) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, 
УСТАНОВИВ:
02.07.2019 ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, у якому просив:
визнати протиправними дії експерта державної експертизи ГУ Держгеокадастру Кулик Н.В. щодо викладення зауважень у пункті 9 Висновку про розгляд проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки від 07.05.2019 №4979/88-19;
зобов`язати експерта державної експертизи ГУ Держгеокадастру Кулик Н.В. повторно розглянути проект землеустрою та видати позитивний висновок про розгляд проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки.
Позовні вимоги обґрунтовано    протиправністю висновку експерта державної експертизи ГУ Держгеокадастру від 07.05.2019 №4979/88-19 про відмову у погодженні проекту землеустрою щодо відведення ОСОБА_1 земельної ділянки для городництва, яка розташована за межами населеного пункту, в адміністративних межах Білозірської сільської ради Черкаського району Черкаської області (далі - Білозірська сільрада), оскільки, на переконання ОСОБА_1 , вказаний проект землеустрою повністю відповідає вимогам земельного законодавства та прийнятим відповідно до нього нормативно-правовим актам.
Полтавський окружний адміністративний суд рішенням від 15.08.2019, залишеним без змін постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 19.11.2019, відмовив у задоволенні позовних вимог.
30.12.2019 ОСОБА_1 звернувся до Верховного Суду    із касаційною скаргою, у якій, посилаючись на неправильне застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального права та порушення ними норм процесуального права, просив скасувати рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 15.08.2019 та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 19.11.2019, ухвалити нове рішення - про задоволення позовних вимог.
Верховний Суд постановою Верховного Суду від 08.12.2021 частково задовольнив  касаційну скаргу ОСОБА_1 ; скасував рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 15.08.2019 та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 19.11.2019 у справі №440/2314/19 за вищевказаним позовом; ухвалив нове рішення та вийшов за межі позовних вимог:
визнав протиправною бездіяльність ГУ Держгеокадастру щодо ненадання протягом десяти робочих днів з дня одержання розробленого Товариством з обмеженою відповідальністю (далі - ТОВ) «Укр-Зем-Ресурс» проекту землеустрою щодо відведення ОСОБА_1 земельної ділянки сільськогосподарського призначення площею 13,0 га в адміністративних межах Білозірської сільської ради Черкаського району Черкаської області висновку про його погодження або про відмову в такому погодженні;
зобов`язав   ГУ Держгеокадастру повторно розглянути    поданий на погодження проект землеустрою, розроблений ТОВ «Укр-Зем-Ресурс», щодо відведення ОСОБА_1 земельної ділянки сільськогосподарського призначення площею 13,0 га в адміністративних межах Білозірської сільської ради Черкаського району Черкаської області у відповідності до вимог статті 186-1 Земельного кодексу України (далі - ЗК України).
13.12.2021  від ОСОБА_1 до суду касаційної інстанції надійшла заява про роз`яснення  постанови Верховного Суду від 08.12.2021, у якій позивач просить роз`яснити яким чином ГУ Держгеокадастру має виконувати вказане судове рішення Верховного Суду, якщо висновком експерта державної експертизи ГУ Держгеокадастру від 07.05.2019 №4979/88-19 вже відмовлено в погодженні наведеного вище проекту землеустрою.  
Розглянувши  заяву позивача та матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення цієї заяви з огляду на таке.
Відповідно до частин першої, другої статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) за заявою учасника справи, державного виконавця суд роз`яснює ухвалене ним судове рішення, яке набрало законної сили, не змінюючи змісту судового рішення, шляхом постановлення ухвали. Подання заяви про роз`яснення судового рішення допускається, якщо воно ще не виконано або не закінчився строк, протягом якого судове рішення може бути подане для примусового виконання.
Аналіз вищезазначеної норми дає підстави вважати, що роз`яснення судового рішення за своєю правовою суттю є одним із способів усунення його недоліків, яке не передбачає виправлення і постановлення додаткового рішення цим же судом. Отже, роз`яснення судового рішення можливе тоді, коли воно є незрозумілим. В ухвалі про роз`яснення судового рішення суд викладає більш повно та зрозуміло ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не змінюючи при цьому суть рішення і не вирішуючи питань, які не були предметом судового розгляду.
Конкретного і вичерпного переліку критеріїв для визначення рішення незрозумілим правова норма не містить, а із змісту закону вбачається, що їх має навести особа, яка звертається із заявою про роз`яснення судового рішення.
Окремо, колегія суддів Верховного Суду звертає увагу, що механізм, визначений цією статтею, не може використовуватися, якщо хтось із осіб, які беруть участь у справі, не розуміє, наприклад, мотивації судового рішення чи незгідний з ним.
Зі змісту заяви про роз`яснення рішення суду видно, що заявник просить роз`яснити  постанову  Верховного Суду від 08.12.2021 не розуміючи мотиви, з яких виходив Верховний Суд ухвалюючи наведену вище постанову, якою, зокрема зобов`язано       ГУ Держгеокадастру повторно розглянути  поданий на погодження проект землеустрою, розроблений ТОВ «Укр-Зем-Ресурс», щодо відведення ОСОБА_1 земельної ділянки сільськогосподарського призначення площею 13,0 га в адміністративних межах Білозірської сільської ради Черкаського району Черкаської області у відповідності до вимог статті 186-1 ЗК України та вважаючи їх помилковими. 
При цьому, в мотивувальній частині постанови Верховного Суду чітко викладено мотиви, з яких виходив суд ухвалюючи її, в резолютивній частині постанови зрозуміло зазначено, які саме дії зобов`язального характеру необхідно вчинити відповідачу задля відновлення порушених прав позивача (повторно розглянути  поданий на погодження проект землеустрою, розроблений ТОВ «Укр-Зем-Ресурс», щодо відведення ОСОБА_1 земельної ділянки). 
Отже, судове рішення є зрозумілим і не викликає можливості подвійного тлумачення його резолютивної частини, що могло б викликати труднощі у його виконанні, у зв`язку з чим у задоволенні заяви позивача щодо роз`яснення судового рішення слід відмовити.
Керуючись статтями  254, 340, 345 Кодексу адміністративного судочинства України, Верховний Суд
УХВАЛИВ:
В задоволенні заяви ОСОБА_1 про роз`яснення постанови Верховного Суду від 08.12.2021 у справі № 440/2314/19 за його повозом до Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -  відмовити.
Ухвала  оскарженню не підлягає.

...........................

...........................

...........................
А.І. Рибачук
С.Г. Стеценко 
 С.М. Чиркін ,
Судді Верховного Суду