Ухвала
01 липня 2022 року
м. Київ 
справа № 705/2942/17
провадження № 61-5814ск22
Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Коломієць Г. В. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Черкаського апеляційного суду від 10 травня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - відділ державної виконавчої служби у м. Умані Уманського району Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), про зняття арешту з майна, 
ВСТАНОВИВ:
У липні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з вищевказаним позовом до ОСОБА_2 , третя особа - відділ державної виконавчої служби у м. Умані Уманського району Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) (далі - ВДВС 
у м. Умані), в якому просив суд: скасувати арешт на товар, що перебуває 
в приміщенні торгового центру «Капітошка», накладений 15 червня 
2017 року постановою про опис та арешт майна старшим державним виконавцем Мельником В. В.
 
Рішенням Уманського міськрайонного суду Черкаської області 
від 11 серпня 2017 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Черкаської області від 05 жовтня 2017 року, у задоволенні позову 
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - Уманський МВ ДВС ГТУЮ у Черкаській області, про зняття арешту з майна відмовлено.
 
Постановою Верховного Суду від 10 жовтня 2018 року касаційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 задоволено.
Рішення Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 11 серпня 2017 року та ухвалу Апеляційного суду Черкаської області від 05 жовтня 2017 року скасовано, справу передано на новий розгляд до суду першої інстанції.
 
Рішенням Уманського міськрайонного суду Черкаської області 
від 21 жовтня 2021 року позов задоволено.
Скасовано арешт на товар, що перебуває в приміщенні торгового центру «Капітошка», накладений 15 червня 2017 року постановою про опис та арешт майна старшим державним виконавцем Мельником В. В.
 
Постановою Черкаського апеляційного суду від 10 травня 2022 року апеляційну скаргу ВДВС у м. Умань задоволено.
Рішення Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 21 жовтня 2021 року скасовано та прийнято нове рішення.
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - ВДВС 
у м. Умань, про зняття арешту з майна, залишено без задоволення.
 
25 червня 2022 року ОСОБА_3 засобами поштового зв`язку направив до Верховного Суду касаційну скаргу на постанову Черкаського апеляційного суду від 10 травня 2022 року (надійшла до суду 29 червня 
2022 року), у якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просив скасувати оскаржуване судове рішення та залишити в силі рішення суду першої інстанції. 
Відповідно до частини першої та другої статті 390 ЦПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. 
Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.
Строк на касаційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині третій статті 394 цього Кодексу.
У касаційній скарзі заявник заявив клопотання про поновлення строку подачі касаційної скарги та зазначив, що копію постанови Черкаського апеляційного суду від 10 травня 2022 року він отримав 20 травня 2022 року засобами поштового зв`язку, однак не встиг подати касаційну скаргу, оскільки через воєнний стан в Україні за сімейними обставинами у період з 24 травня 2022 року по 18 червня 2022 року він перебував за межами України, що підтверджено доказами.
За таких підстав строк на касаційне оскарження підлягає поновленню.
Однак, подана касаційна скарга не може бути прийнята касаційним судом до розгляду та вирішено питання про відкриття касаційного провадження 
з огляду на наступне.
Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження 
в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Частиною другою статті 389 ЦПК України визначено, що підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках: 
1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; 
2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення 
від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні; 
3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах; 
4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.
У пункті 5 частини другої статті 392 ЦПК України передбачено, що                    у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 цього Кодексу підстави (підстав).
У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини другої статті 389 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні.
У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 2 частини другої статті 389 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається обґрунтування необхідності відступлення від висновку щодо застосування норми права 
у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду.
Касаційна скарга  ОСОБА_1 не відповідає зазначеним вище вимогам закону. 
Так, у касаційній скарзі заявник посилається на постанову Верховного Суду від 10 жовтня 2018 року у справі № 705/2942/17, як на підставу касаційного оскарження відповідно до пункту 1 частини другої статті 389 ЦПК України.
Однак, Верховний Суд не може прийняти дане посилання, оскільки постанова від  10 жовтня 2018 року у справі 705/2942/17 (провадження 
№ 61-27939св18) ухвалена у цій самій справі та не може бути застосована як підстава касаційного оскарження. 
Також Верховний Суд звертає увагу заявника на те, що посилання на пункт 3 частини другої статті 389 ЦПК України, як на підставу касаційного оскарження, не може бути прийняте касаційним судом, оскільки воно 
є загальним та не відповідає вимогам викладених у ЦПК України.
Зокрема, заявник не вказує, висновок Верховного Суду щодо якої саме норми права відсутній, та у яких, на думку заявника, подібних правовідносинах, відсутній висновок.
За таких обставин, відповідно до вимог частини другої, четвертої статті 392 ЦПК України, заявнику необхідно надати суду уточнену редакцію касаційної скарги з посиланням на конкретну підставу (підстави) касаційного оскарження, передбачену (передбачені) частиною другою статті 389 ЦПК України та надіслати копії уточненої редакції касаційної скарги і доданих до неї матеріалів відповідно до кількості учасників справи. 
Також, у порушення вимог пунктів 2 частини другої статті 392 ЦПК України 
у касаційній скарзі відсутній реєстраційний номер облікової картки платника податків заявника.
Відповідно до вимог частин другої, третьої статті 393 ЦПК України у разі якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.
Ураховуючи викладене, касаційну скаргу слід залишити без руху та надати заявнику строк для усунення їх недоліків.
Керуючись статтями 185, 389, 392, 393 ЦПК України, Верховний Суд
УХВАЛИВ:
Клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на касаційне оскарження задовольнити. Поновити  ОСОБА_1 процесуальний строк для подачі касаційної скарги.
Касаційну скаргу  ОСОБА_1 на постанову Черкаського апеляційного суду від 10 травня 2022 року залишити без руху та надати строк для виконання вимог ухвали, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.
У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали настануть наслідки, передбачені законом.
Ухвала оскарженню не підлягає.
 
Суддя                                                                                                  Г. В. Коломієць