ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 серпня 2022 року 
м. Київ

справа № 809/37/17
касаційне провадження № К/9901/49726/18 
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача Бившевої Л.І.,
суддів: Ханової  Р.Ф.,  Хохуляка В.В., 
 
розглянув у порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами касаційну скаргу Державної податкової інспекції у місті Івано-Франківську ГУ ДФС в Івано-Франківській області (далі - Інспекція) на ухвалу Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 19.12.2017 (суддя Скільський І.І.) та постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 26.04.2018 (головуючий суддя - Старунський Д.М., судді - Багрій В.М., Рибачук А.І.) у справі за заявою Державної податкової інспекції у місті Івано-Франківську ГУ ДФС в Івано-Франківській області про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 02.02.2017 у справі за позовом ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 ) до Державної податкової інспекції у місті Івано-Франківську ГУ ДФС в Івано-Франківській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, 

У С Т А Н О В И В:

Івано-Франківський окружний адміністративний суд постановою від 02.02.2017 позов задовольнив повністю: визнав протиправним та скасував податкове повідомлення-рішення № 48327-17 від 05.06.2015.

Інспекція звернулась до суду першої інстанції із заявою про перегляд постанови Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 02.02.2017 за нововиявленими обставинами, яку обґрунтувала тим, що Інспекція отримала від Івано-Франківської міської ради інформацію щодо офіційного оприлюднення рішення Івано-Франківської міської ради від 16.01.2015 № 1610-51, яким на території міста Івано-Франківська встановлений, зокрема, податок на майно, до якого належить і транспортний податок, що є нововиявленою обставиною, яка не була відома Інспекції під час під час розгляду справи у суді першої інстанції.

Івано-Франківський окружний адміністративний суд ухвалою від 19.12.2017, залишеною без змін постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 26.04.2018, відмовив у задоволенні заяви Інспекції про перегляд постанови Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 02.02.2017 за нововиявленими обставинами. 

Рішення судів першої та апеляційної інстанцій обґрунтовані тим, що зазначена Інспекцією у поданій заяві обставина не може вважатися нововиявленою у розумінні положень пункту 1 частини другої статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), оскільки рішення Івано-Франківської міської ради від 16.01.2015 № 1610-51 та його оприлюднення досліджувались судом першої інстанції під час розгляду справи по-суті, з урахуванням того, що зазначене рішення міської ради не підлягало застосуванню до спірних правовідносин.

Інспекція оскаржила ухвалу Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 19.12.2017 та постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 26.04.2018 до Верховного Суду у складі Касаційного адміністративного суду, який ухвалою від 07.05.2018 відкрив касаційне провадження у даній справі та витребував матеріали справи із суду першої інстанції.

Обґрунтовуючи невідповідність ухвалених у справі судових рішень судів першої та апеляційної інстанцій нормам матеріального та процесуального права, Інспекція посилається на те, що: факт офіційного оприлюднення рішення Івано-Франківської міської ради від 16.01.2015 № 1610-51, яким на території міста Івано-Франківська встановлений, зокрема, податок на майно, до якого належить і транспортний податок, є нововиявленою обставиною, яка не була відома Інспекції під час під час розгляду справи у суді першої інстанції. 

Верховний Суд у складі Касаційного адміністративного суду ухвалою від 18.07.2022 закінчив підготовку справи до касаційного розгляду, визнав за можливе проведення касаційного розгляду справи у порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами і призначив справу до розгляду в порядку письмового провадження з 19.07.2022.

Верховний Суд у складі Касаційного адміністративного суду перевірив наведені у касаційній скарзі доводи та дійшов висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Порядок провадження за нововиявленими обставинами встановлений статтями 245-253 Глави 4 Розділу IV Кодексу адміністративного судочинства України (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин).

Відповідно до частини першої статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) постанова або ухвала суду, що набрала законної сили, може бути переглянута у зв`язку з нововиявленими обставинами. 

Пунктом 1 частини другої статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) визначено, що підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є істотні для справи обставини, що не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи. 

За змістом зазначеної норми нововиявленими необхідно вважати обставини, які об`єктивно існували на момент вирішення адміністративної справи, однак не були і не могли бути відомі заявнику на час її розгляду. Тобто, йдеться про обставини, які існували на момент вирішення справи, але з різних причин не були відомі заявникові. Це мають бути обставини, а не докази. Такі обставини повинні бути нововиявленими, а не новими та не такими, що змінилися, а також повинні були існувати на час вирішення справи.

До нововиявлених обставин належать факти об`єктивної дійсності, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші факти, які мають значення для правильного розв`язання спору. Необхідними та загальними ознаками нововиявлених обставин є: існування цих обставин під час розгляду та вирішення справи і ухвалення судового рішення, про перегляд якого подається заява; на час розгляду справи ці обставини об`єктивно не могли бути відомі ні заявникові, ні суду; істотність цих обставин для розгляду справи (тобто коли врахування цих обставин судом мало б наслідком прийняття іншого судового рішення, ніж те, яке було прийняте).

Нова обставина, що з`явилася або змінилася після розгляду справи, не є підставою для перегляду справ.

Нововиявлені обставини - це факти, від яких залежить виникнення, зміна чи припинення прав і обов`язків осіб, що беруть участь у справі, тобто юридичні факти. Нововиявлені обставини за своєю юридичною суттю є фактичними даними, що в установленому порядку спростовують факти, які було покладено в основу судового рішення, та породжують процесуальні наслідки, впливають на законність і обґрунтованість ухваленого без їх врахування судового рішення. Ці обставини повинні бути належним чином підтверджені письмовими доказами, показаннями свідків, нотаріальною формою певних документів тощо.

Не вважаються нововиявленими нові обставини, які виявлені після ухвалення судом рішення, а також зміна правової позиції суду в інших подібних справах. Не можуть вважатися нововиявленими ті обставини, що встановлюються на підставі доказів, які були несвоєчасно подані сторонами чи іншими особами, які беруть участь у справі. Обставини, що виникли чи змінилися після ухвалення судом рішення, а також обставини, на які посилався учасник судового процесу у своїх поясненнях, касаційній скарзі, або які могли бути встановлені в разі виконання судом вимог процесуального закону, теж не можуть визнаватися нововиявленими.

Необхідно розрізняти нові докази та докази, якими підтверджуються нововиявлені обставини, оскільки нові докази не можуть бути підставою для перегляду судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами.

Отже, нововиявлені обставини - це юридичні факти (фактичні обставини) справи, які мають істотне значення для вирішення справи по суті, існували в період первинного провадження і ухвалення судового акта, але не були і не могли бути відомі ні сторонам, ні третім особам, їхнім представникам, іншим учасникам адміністративного процесу, ні суду, за умови виконання ними всіх вимог закону для об`єктивного повного і всебічного розгляду справи та ухвалення законного й обґрунтованого судового рішення.

Істотність обставини означає те, що в разі, коли б суд мав можливість урахувати цю обставину при вирішенні справи, то це тією чи іншою мірою вплинуло б на результат її вирішення. Ознаку «не були і не могли бути відомі особі» потрібно розглядати як сукупність двох необхідних умов. Тобто для визнання обставини нововиявленою недостатньо, щоб особа просто не знала про наявність певної істотної обставини, а потрібно, щоб вона і не могла знати про неї. Якщо вона все-таки могла знати про певну обставину за умови добросовісного ставлення до справи, тоді така підстава для перегляду судового акта відсутня.

Отже, істотні для справи обставини - це ті, що становлять сутність справи та мають юридичне значення для взаємовідносин сторін, могли вплинути на рішення суду, що набрало законної сили, існували під час розгляду адміністративної справи, але не були і не могли бути відомі ні особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи, ні адміністративному суду.

Як вбачається із заяви Інспекції, як на нововиявлену обставину заявник посилався на те, що контролюючому органу не була відома інформація щодо офіційного оприлюднення рішення Івано-Франківської міської ради від 16.01.2015 № 1610-51, яким на території міста Івано-Франківська встановлений, зокрема, податок на майно, до якого належить і транспортний податок.

Разом з цим, зі змісту мотивувальної частини постанови Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 02.02.2017 вбачається, що рішення Івано-Франківської міської ради від 16.01.2015 № 1610-51 та його оприлюднення досліджувались судом першої інстанції під час розгляду справи по-суті, а представник позивача надавав суду першої інстанції пояснення з цього приводу у судовому засіданні, у якому також приймав участь і представник Інспекції, з урахуванням того, що факт оприлюднення рішення Івано-Франківської міської ради від 16.01.2015 № 1610-51 тією чи іншою мірою не вплинвав на результат вирішення справи. 

Таким чином, посилання Інспекції на інформацію щодо офіційного оприлюднення рішення міської ради не є нововиявленою обставиною, оскільки така інформація була відома Інспекції на час розгляду справи.

З огляду на викладене, суди першої та апеляційної інстанцій дійшли правомірного висновку про відсутність підстав для задоволення заяви Інспекції про перегляд постанови Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 02.02.2017 за нововиявленими обставинами.

Наведене спростовує доводи касаційної скарги.

Відповідно до частини першої статті 350 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Враховуючи викладене вище, касаційна скарга Інспекції підлягає залишенню без задоволення, а ухвала Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 19.12.2017 та постанова Львівського апеляційного адміністративного суду від 26.04.2018 - без змін.

Керуючись пунктом 1 частини 1 статті 349, статті 350, частинами 1, 5 статті 355, статтями 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:
 
Касаційну скаргу Державної податкової інспекції у місті Івано-Франківську ГУ ДФС в Івано-Франківській області залишити без задоволення, а ухвалу Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 19.12.2017 та постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 26.04.2018 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає. 

Судді	Л.І. Бившева Р.Ф. Ханова   В.В. Хохуляк