Номер провадження: 22-ц/813/3582/22 
Номер справи місцевого суду: 1522/13223/12
Головуючий у першій інстанції Шенцева О. П.
Доповідач Дришлюк А. І.
Категорія: 57

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22 квітня 2022 року                                                                        м. Одеса

Одеський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: 
головуючого судді Дришлюка А.І., суддів Драгомерецького М.М., Громіка Р.Д.,
при секретарі судового засідання Павлючук Ю.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 25 травня 2021 року про поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання по цивільній справі за заявою представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Паріс" про поновлення строку пред`явлення виконавчого документа до виконання по цивільній справі за позовною заявою Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" до Котова-Адельського про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

07 червня 2012 року Публічне акціонерне товариство "Дельта Банк" звернулось до Приморського районного суду м. Одеси суду з позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором на загальну суму 7245,39 гривень, судовий збір у сумі 214,6 гривень (а.с. 2-4).
Заочним рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 10 жовтня 2012 року позовні вимоги Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" вирішено задовольнити. Стягнути з  ОСОБА_1  на користь Публічного Акціонерного Товариства "Дельта Банк" заборгованість за договором кредиту в розмірі 7245,39 гривень, а також судовий збору в розмірі 214,6 гривень (а.с. 25-26).
06 липня 2020 року ухвалою Приморського районного суду м. Одеси було замінено стягувача у цивільній справі № 522/13223/12 за позовом Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, а саме: Публічне акціонерне товариство "Дельта Банк" на його правонаступника Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Паріс" (а. с. 51-52).
Товариство з обмеженою відповідальність "Фінансова компанія "Паріс" звернулось із заявою про поновлення строку пред`явлення виконавчого документа до виконання по вищевказаній цивільній справі (а.с. 60-61).
Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 25 травня 2021 року заяву представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Паріс" про поновлення строку пред`явлення виконавчого документа до виконання вирішено задовольнити. Поновлено строк для пред`явлення виконавчого листа виданого Приморським районним судом м. Одеси на виконання рішення Приморського районного суду м. Одеси від 10 жовтня 2012 року по справі за позовом Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором (а. с. 72-73).
Не погоджуючись із вказаним рішенням суду першої інстанції, 09 червня 2021 року ОСОБА_1 направив засобами поштового зв`язку апеляційну скаргу, в якій просив суд оскаржувану ухвалу скасувати та постановити нову, якою відмовити у задоволенні заяви про поновлення строку для пред`явлення виконавчого документу для виконання. В обґрунтування апеляційної скарги зазначав, що не погоджується з оскаржуваною ухвалою та вважає її такою, що винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права. Апелянт повідомляє, що після вручення йому заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Паріс" він звернувся до суду з заявою про ознайомлення з матеріалами справи, проте, на момент його звернення судом вже було винесено оскаржувану ухвалу. Через вказане апелянт вважає, що судом було порушено його право як відповідача по справі на ознайомлення з матеріалами справи, а після чого він би міг подати свої заперечення. Крім того, апелянт повідомляє, що не був належним чином повідомлений про час, дату та місце розгляду заяви. Також апелянт наголошує на тому, що, як і зазначав заявник в своїй заяві, на даний момент відсутні виконавчі провадження стосовно стягнення з ОСОБА_1 заборгованості, крім того, рішення, яким стягнуто заборгованість було прийнято в 2012 році. Апелянт також вказує, що заявником набуто право вимоги після спливу трьох років після закінчення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання та вважає, що заявником не було надано до суду доказів неможливості звернення первісного стягувача до органів Державної виконавчої служби у встановлений строк (а.с. 75-80).
Ухвалою Одеського апеляційного суду від 16 липня 2021 року було відкрито апеляційне провадження (а.с. 91-93) та ухвалою від 22 листопада 2021 року справу призначено до розгляду (а.с. 95).
Сторони своїм правом згідно ст. 360 ЦПК України не скористалися, відзив на апеляційну скаргу до апеляційного суду не надходив.
З врахуванням недостатньої кількості суддів в Одеському апеляційному суді (з 2013 року кількість суддів в цивільній палаті зменшилася з 48 до 14, які фактично здійснюють судочинство), щодо яких здійснюється автоматизований розподіл справ (без урахування суддів, які хворіють, перебувають у відрядженні, знаходяться у відпустці), що створює надмірне навантаження та виключає можливість розгляду справи в строки, передбачені національним законодавством, судом апеляційної інстанції було здійснено розгляд справи з врахуванням поточного навантаження, яке обумовило затягування розгляду справи по незалежним від суду причинам.
Відповідно до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.
Дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Відповідно до ч.1 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Приймаючи оскаржуване рішення щодо задоволення відповідної заяви про поновлення строку для пред`явлення виконавчого документу, суд першої інстанції лише посилається на відповідні норми законодавства, в тому числі на ст. 127 ч.1 ЦПК України згідно якої, суд за заявою учасника справи поновлює пропущений строк, встановлений законом та безпосередньо ст. 433 ч. 1 ЦПК України, якою закріплено право стягувача на поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документу до виконання з причин, визнаних судом поважними. Однак жодних інших мотивів судом першої інстанції в зазначеній ухвалі наведено не було.
Апеляційний суд не погоджується із висновками суду, вважає за необхідне зазначити наступне.
Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. 
З матеріалів справи вбачається, що заочним рішенням Приморського районного суду м. Одеса від 10 жовтня 2012 року було задоволено позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» про стягнення заборгованості за кредитним договором (а.с. 25-26).
06 липня 2020 року ухвалою Приморського районного суду м. Одеса було задоволено заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Паріс» про заміну сторони виконавчого провадження (а.с. 51-52).
Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив (ч.5 ст. 15 ЗУ «Про виконавче провадження»).
Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Паріс» звернулося до суду із заявою про поновлення строку пред`явлення виконавчого документу.
Згідно ч. 1 ст. 127 ЦПК України, суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.
Стаття 12 частина 6 ЗУ «Про виконавче провадження» закріплює право стягувача, який пропустив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, звернутися із заявою про поновлення такого строку до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції.
Відповідно до ч. 1 ст. 433 ЦПК України, у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.
З наявного в матеріалах справи виконавчого листа вбачається, що рішення Приморського районного суду м. Одеса, згідно якого було вирішено стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» заборгованість за кредитним договором, набрало законної сили 29 жовтня 2012 року, та відповідно зазначено строк пред`явлення листа до виконання, а саме до 29 жовтня 2013 року (а.с. 63).
Окрім того, відповідно до ч. 1 ст. 22 ЗУ «Про виконавче провадження», що діяв на момент розгляду зазначені цивільної справи та ухвалення відповідного рішення, строк пред`явлення виконавчого документу до виконання становив 1 (один) рік.
Заявник також стверджує, що саме введення тимчасової адміністрації та ліквідація ПАТ «Дельта Банк», яка розпочалася 02 жовтня 2015 року, зумовили не звернення попереднього стягувача до суду за отриманням виконавчого листа та пред`явлення його у строку, однак з наявних матеріалів справи вбачається, що станом на момент початку процедури ліквідації строк для пред`явлення виконавчого документу до виконання вже був пропущений. Окрім того, в матеріалах міститься лише заява представника Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» щодо надання інформації, яка надійшла на адресу Приморського районного суду м. Одеса та відповідно була зареєстрована 05 грудня 2014 року (а.с. 28), на виконання якої було направлено на адресу Банку копію рішення від 10 жовтня 2012 року (а.с. 30). Однак жодних інших процесуальних документів від Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» на адресу суду не надходило, в тому числі заяви про видачу виконавчого листа, ні до моменту початку ліквідації Банку, ні в подальшому. Інших поважних причин пропуску встановленого строку пред`явлення виконавчого документу до виконання наведено не було.
Разом з тим, апелянт в свою чергу посилається на не повідомлення його належним чином про розгляд відповідної заяви, що безпосередньо підтверджується відсутністю в матеріалах справи жодних відомостей щодо отримання сторонами, в тому числі апелянтом, повістки про виклик в судове засідання із зазначенням дати та часу його проведення. Окрім того, з матеріалів справи вбачається, що відповідні повістки навіть не направлялися сторонами на вказану адресу проживання, наявна в свою чергу лише довідка про неявку сторін в судове засідання 25.05.2021 року (а.с. 71) та зазначення в оскаржуваній ухвалі, що неявка сторін у судове засідання не перешкоджає розгляду даного процесуального питання (а.с. 72).
Відповідно до ч. 3 ст. 433 ЦПК України, заява про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання розглядається в судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Їх неявка не є перешкодою для вирішення питання про поновлення пропущеного строку. Згідно ст. 128 ч. 1, 2 ЦПК України, суд викликає учасників справи у судове засідання або для участі у вчиненні процесуальної дії, якщо визнає їх явку обов`язковою. Суд повідомляє учасників справи про дату, час і місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії, якщо їх явка є не обов`язковою. При цьому їх неявка, за умови належного повідомлення, не перешкоджає розгляду заяви по суті. Відповідні положення щодо належного повідомлення містяться також в постановах Верховного Суду України від 27 березня 2019 року по справі № 201/6092/17, від 12 грудня 2018 року по справі № 752/11896/17.
Однак, відомості щодо належного повідомлення сторін про розгляд відповідної заяви матеріали справи не містять.
Таким чином, враховуючи вище наведене в сукупності, оскільки доводи апеляційної скарги знайшли своє підтвердження, апеляційний суд дійшов висновку про скасування ухвали Приморського районного суду м. Одеса від 25 травня 2021 року та постановлення нової про відмову в задоволенні заяви про поновлення строку для пред`явлення виконавчого документу до виконання.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 376, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, Одеський апеляційний суд, 

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 – задовольнити.
Ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 25 травня 2021 року – скасувати та постановити нову, якою відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Паріс» про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Постанова Одеського апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та подальшому оскарженню не підлягає. 

Судді Одеського апеляційного суду                                         А.І. Дришлюк

М.М. Драгомерецький

Р.Д. Громік

22.04.2022 року                                                                 м. Одеса