УХВАЛА
Іменем України
 
15 червня 2022 року
м. Київ
 
справа № 991/196/20
провадження № 51-995ск20
 
Колегія суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду у складі:
головуючої              ОСОБА_1 
суддів:                      ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянула касаційну скаргу захисника обвинуваченого  ОСОБА_4 – адвоката ОСОБА_5 на ухвалу Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду від 17 травня 2022 року та
встановила:
Як убачається з долученої до касаційної скарги копії судового рішення,Апеляційна палата Вищого антикорупційного суду ухвалою від 17 травня 
2022 року відмовила у відкритті провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_5 на ухвалу колегії суддів Вищого антикорупційного суду від 
10 травня 2022 року про зупинення кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 28, ч. 2 ст. 366, ч. 3 ст. 209 Кримінального кодексу України (далі – КК України), та про їх виділення в окреме провадження із матеріалів кримінального провадження №52018000000000856 щодо обвинувачення ОСОБА_6 за ч. 3 
ст. 27 ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 27 ч. 3 ст. 28 ч. 2 ст. 366, ч. 3 ст. 27 ч. 3 ст. 209 КК України та ОСОБА_7 за ч. 5 ст. 27 ч. 5 ст. 191, ч. 5 ст. 27 
ч. 3 ст. 209 КК України.
Не погоджуючись з вищевказаною ухвалою суду, захисник  ОСОБА_5  звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просить ухвалу Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду від 17 травня 2022 року скасувати і призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції. Звертає увагу, що інкриміновані ОСОБА_4 злочини вчинені у складі організованої групи і розгляд матеріалів кримінального провадження має здійснюватися виключно в одному провадженні щодо всіх обвинувачених, яким інкриміновано вчинення протиправних дій у складі організованої групи. 
Зазначає, що на даний час обвинувачений призваний для проходження військової служби до лав Збройних Сил України, що є підставою для зупинення провадження стосовно даної особи з одночасним продовженням розгляду стосовно інших обвинувачених, але ж не виділення матеріалів кримінального провадження в окреме провадження. Вказане недотримання судом Кримінального процесуального кодексу України (далі – КПК України) призвели до порушення його права відповідно до ч. 2 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Перевіривши доводи, наведені в касаційній скарзі, дослідивши додані до неї копії судових рішень, колегія суддів Верховного Суду дійшла висновку, що у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити на таких підставах.
Відповідно до ч. 1 ст. 335 КПК України (у редакції Закону України від 14.04.2022 р. № 2201-IX), у разі якщо обвинувачений був призваний для проходження військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період, суд зупиняє судове провадження стосовно такого обвинуваченого до його звільнення з військової служби і продовжує судове провадження стосовно інших обвинувачених, якщо воно здійснюється щодо декількох осіб.
Частиною 1 ст. 334 КПК України визначено, що матеріали кримінального провадження можуть виділятися в окреме провадження ухвалою суду, на розгляді якого вони перебувають, згідно з правилами, передбаченими статтею 217 цього Кодексу. 
Відповідно до ч. 3 ст. 217 КПК України у разі необхідності матеріали досудового розслідування щодо одного або кількох кримінальних правопорушень можуть бути виділені в окреме провадження, якщо одна особа підозрюється у вчиненні кількох кримінальних правопорушень або дві чи більше особи підозрюються у вчиненні одного чи більше кримінальних правопорушень.
Згідно з ч. 4 ст. 217 КПК України матеріали досудового розслідування не можуть бути виділені в окреме провадження, якщо це може негативно вплинути на повноту судового розгляду.
Таким чином, з системного аналізу зазначених норм слідує, що рішення про виділення матеріалів кримінального провадження ухвалюється судом у разі наявності визначених для цього законом підстав.
Із долучених до касаційної скарги матеріалів убачається, що Вищий антикорупційний суд 10 травня 2022 року постановив ухвалу, якою кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 зупинив і матеріали щодо нього виділив в окреме провадження із матеріалів кримінального провадження №52018000000000856.
Як убачається з оскаржуваної ухвали Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду, рішення про необхідність відмови у відкритті апеляційного провадження за скаргою захисника ОСОБА_5 на ухвалу колегії суддів Вищого антикорупційного суду прийнято на підставі ч. 4 ст. 399 КПК України, яка передбачає, що суддя-доповідач відмовляє у відкритті апеляційного провадження, якщо апеляційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає оскарженню в апеляційному порядку.
Виходячи з вимог ст. 392 КПК України, в апеляційному порядку можуть бути оскаржені судові рішення, які були ухвалені судами першої інстанції і не набрали законної сили, а саме: 1) вироки, крім випадків, передбачених ст. 394 цього Кодексу; 2) ухвали про застосування чи відмову у застосуванні примусових заходів медичного або виховного характеру; 3) інші ухвали у випадках, передбачених цим Кодексом.
Ухвали, постановлені під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судових рішень, передбачених частиною першою цієї статті, окремому оскарженню не підлягають, крім випадків, визначених цим Кодексом. Заперечення проти таких ухвал можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене частиною першою цієї статті.
Суд звертає увагу, що зупинення судового провадження у справі є тимчасовою перервою у здійсненні провадження судом, що викликана однією із визначених у ст. 335 КПК України обставин, після усунення якої судове провадження продовжується.
Отже, як слушно вказав суд апеляційної інстанції, рішення про виділення матеріалів із кримінального провадження, яке у цій справі є похідним від рішення щодо зупинення даного провадження з підстави, передбаченої у ст. 335 КПК України, не перешкоджає подальшому кримінальному провадженню щодо особи, відносно якої такі матеріали виділені, а лише відтерміновує його в часі. Тому виділення у кримінальному провадженні №52018000000000856 матеріалів щодо ОСОБА_4 в окреме провадження із матеріалів відносно ОСОБА_6 та ОСОБА_7 не перешкоджає подальшому кримінальному провадженню, у зв`язку з чим ухвала Вищого антикорупційного суду від 10 травня 2022 року не може бути предметом апеляційного перегляду.
З урахуванням наведеного, колегія суддів дійшла висновку, що ухвала апеляційного суду постановлена відповідно до вимог кримінального процесуального закону.
Обґрунтування касаційної скарги не містить доводів, які б свідчили про необхідність їх перевірки за матеріалами кримінального провадження, а з касаційної скарги та наданих копій судових рішень убачається, що підстав для задоволення скарги немає.
Згідно з п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК України суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо з касаційної скарги, наданих до неї судових рішень та інших документів убачається, що підстав для задоволення скарги немає.
З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити.
Ураховуючи наведене та керуючись ст. 428 КПК України, колегія суддів
постановила:
відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою захисника обвинуваченого  ОСОБА_4 – адвоката ОСОБА_5 на ухвалу Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду від 
17 травня 2022 року.
Ухвала оскарженню не підлягає.
 
Судді:

 
ОСОБА_1                          ОСОБА_2                          ОСОБА_3