УХВАЛА

19 липня 2022 року 
м. Київ
справа №160/14317/21
адміністративне провадження № К/990/5418/22  

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача - Олендера І.Я.,
суддів: Гончарової І.А., Ханової Р.Ф.,
перевіривши касаційну скаргу Головного управління ДПС у Дніпропетровській області, утвореного на правах відокремленого підрозділу ДПС України на ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 20.08.2021 та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 11.01.2022 у справі №160/14317/21 за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «НОРДГАЗ» до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування розпорядження про анулювання ліцензій, зобов`язання вчинити певні дії, 
в с т а н о в и в:
Товариство з обмеженою відповідальністю «НОРДГАЗ» звернулося до суду з позовною заявою до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування розпорядження про анулювання ліцензій; зобов`язання відповідача видалити записи про анулювання ліцензій позивача по реєстраційним номерам за переліком.
Разом із позовною заявою позивач подав до суду й заяву про забезпечення позову шляхом: 1) зупинення дії розпорядження про анулювання ліцензій; 2) зобов`язання Головного управління ДПС у Дніпропетровській області видалити записи про анулювання ліцензій позивача реєстраційні номери: №04670314201900414; №04620314201900423; №04630314201900427; №04170314201900418; №04660314201900433; №04620314201900419; №04630314201900503; №04670314201900430; №04610314201900431; №04610314201900411; №04610314201900424; №04170314201900435; №04620314201900413; №04640314201900415; №04660314201900434; №04660314201900410; №04670314201900426; №04660314201900409; №04630314201900421; №04650314201900428; №04670314201900440; №04670314201900420; №04170314201900505 з Єдиного державного реєстру суб`єктів господарювання, які отримали ліцензії на право виробництва, зберігання, оптової та роздрібної торгівлі пальним, та місць виробництва, зберігання, оптової та роздрібної торгівлі пальним до набрання законної сили рішенням суду.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 20.08.2021, залишеною без змін постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 11.01.2022, заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «НОРДГАЗ» про вжиття заходів забезпечення позову в адміністративній справі №160/14317/21 задоволено. Вирішено зупинити дію розпорядження про анулювання ліцензій на право роздрібної торгівлі пальним позивача реєстраційні номери: №04670314201900414; №04620314201900423; №04630314201900427; №04170314201900418; №04660314201900433; №04620314201900419; №04630314201900503; №04670314201900430 №04610314201900431; №04610314201900411; №04610314201900424; №04170314201900435; №04620314201900413; №04640314201900415; №04660314201900434; №04660314201900410; №04670314201900426; №04660314201900409; №04630314201900421; №04650314201900428; №04670314201900440; №04670314201900420; №04170314201900505. Вирішено видалити записи про анулювання ліцензій позивача на право роздрібної торгівлі пальним реєстраційні номери: №04670314201900414; №04620314201900423; №04630314201900427; №04170314201900418; №04660314201900433; №04620314201900419; №04630314201900503; №04670314201900430 №04610314201900431; №04610314201900411; №04610314201900424; №04170314201900435; №04620314201900413; №04640314201900415; №04660314201900434; №04660314201900410; №04670314201900426; №04660314201900409; №04630314201900421; №04650314201900428; №04670314201900440; №04670314201900420; №04170314201900505 з Єдиного державного реєстру суб`єктів господарювання, які отримали ліцензії на право виробництва, зберігання, оптової та роздрібної торгівлі пальним, та місць виробництва, зберігання, оптової та роздрібної торгівлі пальним до набрання рішенням суду законної сили.
Не погодившись з рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій, Головне управління ДПС у Дніпропетровській області, утворене на правах відокремленого підрозділу ДПС України 04.02.2022, тобто в межах строку на касаційне оскарження, звернулось з касаційною скаргою до Верховного Суду, в якій, посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права, просить скасувати ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 20.08.2021 та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 11.01.2022 у справі №160/14317/21, прийняти нове рішення, яким у задоволенні заяви позивача про забезпечення позову відмовити в повному обсязі. 
Ухвалою Верховного Суду від 15.02.2022 касаційну скаргу відповідача залишено без руху з мотивів її невідповідності вимогам статті 330 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України). Цією ж ухвалою заявнику визначено строк на усунення виявлених судом недоліків тривалістю у десять днів з дня отримання копії цієї ухвали, впродовж якого заявник має надати документ про сплату судового збору у встановленому законом порядку та розмірі та копію постанови Третього апеляційного адміністративного суду від 11.01.2022 у справі №160/14317/21.
Вказану ухвалу Верховного Суду вручено представнику заявника 21.02.2022, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.
На виконання вимог ухвали Верховного Суду про залишення касаційної скарги без руху на адресу суду надійшло клопотання Головного управління ДПС у Дніпропетровській області, утвореного на правах відокремленого підрозділу ДПС України про продовження строку на усунення недоліків касаційної скарги щодо надання платіжного документа. Вказане клопотання вмотивоване необхідністю додаткового часу для усунення недоліків касаційної скарги, які стали підставою для залишення такої скарги без руху, у зв`язку з введеним на всій території України воєнним станом та тривалістю проведення процедури зі слати судового збору за подання касаційної скарги.
19.04.2022 Верховний Суд ухвалою клопотання Головного управління ДПС у Дніпропетровській області, утвореного на правах відокремленого підрозділу ДПС України про продовження строку на усунення недоліків касаційної скарги у справі №160/14317/21 задовольнив, продовживши скаржнику строк встановлений ухвалою Верховного Суду від 15.02.2022 (з направленням копії вказаного судового рішення скаржнику) для усунення недоліків касаційної скарги до 03.05.2022.
Вказану ухвалу вручено представнику заявника 08.07.2022, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.
У якості усунення недоліків касаційної скарги, Головним управлінням ДПС у Дніпропетровській області, утвореним на правах відокремленого підрозділу ДПС України засобами поштового зв`язку до суду касаційної інстанції скеровано повторне клопотання про продовження строку на усунення недоліків касаційної скарги. Посилаючись на об`єктивну неможливість здійснення сплати судового збору у встановлений в ухвалі строк, з підстав відсутності грошових коштів на рахунку відповідача та скрутний майновий стан органів податкової служби, викликаний режимом воєнного стану в Україні, доводить, що контролюючий орган позбавлений можливості своєчасно сплатити судовий збір та надати платіжне доручення про таку сплату.
Надаючи оцінку доводам викладеним у клопотанні скаржника, Верховний Суд зазначає наступне.
Статтею 129 Конституції України передбачено, що однією із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.
Порядок поновлення та продовження процесуальних строків врегульовано статтею 121 КАС України.
Відповідно до частини другої статті 121 Кодексу встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.
Продовженням строку є надання нового строку на вчинення процесуальної дії, яка не була вчинена у встановлений судом строк.
Відповідно до частини третьої статті 2 КАС України одним із принципів адміністративного судочинства є рівність усіх учасників адміністративного процесу перед законом і судом.
Частина друга статті 44 КАС України покладає на учасників справи обов`язок добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки.
Для здійснення судом належної оцінки та перевірки доводів, наведених заявником у клопотанні про продовження строку для усунення недоліку касаційної скарги, такі доводи повинні бути підтверджені відповідними письмовими документами або іншими доказами, з яких достовірно можна встановити існування обставин, зазначених у такому клопотанні.
Так, гарантією реалізації права на судовий захист в аспекті доступу до правосуддя є встановлення законом помірного судового збору для осіб, які звертаються до суду. Це відповідає Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам щодо заходів, що полегшують доступ до правосуддя від 14.05.1981№ R (81) 7: «В тій мірі, в якій судові витрати становлять явну перешкоду доступові до правосуддя, їх треба, якщо це можливо, скоротити або скасувати» (підпункт 12 пункту D).
Сплата судового збору за подання заяв, скарг до суду є складовою доступу до правосуддя.
Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 19.06.2001 у справі «Креуз проти Польщі» «право на суд» не є абсолютним, воно може обмежуватися державою різноманітними засобами, в тому числі фінансовими. Вимога сплатити судовий збір не обмежує право заявників на доступ до правосуддя. 
Статтею 330 КАС України передбачено обов`язок особи, яка подає касаційну скаргу щодо одночасного надання документа про сплату судового збору.
Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначає Закон України від 08.07.2011 №3674-VІ «Про судовий збір». 
Згідно з положеннями Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 №3674-VI органам податкової служби не надано пільг щодо сплати судового збору.
Органи податкової служби є державними органами, які утримуються за рахунок Державного бюджету України, та мають право в межах бюджетних асигнувань здійснити розподіл коштів, якими можна було б забезпечити сплату судового збору. 
Фінансування витрат на оплату судового збору для державних органів із державного бюджету передбачено за кодом економічної класифікації 2800 «Інші поточні платежі», розмір яких щорічно затверджується відповідним кошторисом.
З аналізу вищенаведених положень вбачається, що особа, яка має намір подати касаційну скаргу, повинна вчиняти усі можливі та залежні від неї дії для виконання процесуального обов`язку дотримання вимог процесуального закону стосовно форми і змісту касаційної скарги, у тому числі щодо оплати судового збору.
Однак, податковим органом не надано суду доказів, які б підтверджували сукупність послідовних та регулярних дій спрямованих на дотримання вимог процесуального закону стосовно форми і змісту касаційної скарги.
Неможливість своєчасної сплати скаржником судового збору через недостаніть фінансування та/або відсутність грошових коштів необхідних для такої сплати, не свідчить про наявність об`єктивних обставин, які б перешкоджали йому в межах наданого строку усунути зазначений недолік, оскільки заявник не доводить того, що протягом нового строку судовий збір ним буде сплачено. Надані заявником докази не є свідченням вчинення Головним управлінням ДПС у Дніпропетровській області, утвореним на правах відокремленого підрозділу ДПС України активних дій з метою сплати судового збору у цій справі та виконання вимог ухвали суду про залишення касаційної скарги без руху в межах наданого судом строку.
До того ж, у поданому скаржником клопотанні, окрім посилання на неможливість проведення платежів, недостатність фінансування органів податкової служби та скрутний майновий стан скаржника, викликаний режимом воєнного стану в Україні, контролюючий орган не зазначає про вжиті ним заходи задля сплати у цій справі суми судового збору у встановлений в ухвалі суду строк. Тобто відсутні належні обґрунтування підстав для продовження строку на усунення недоліків касаційної скарги у цій справі; не надано відповідні докази.
Верховний Суд вважає, що у скаржника було достатньо часу для сплати судового збору за подання касаційної скарги у даній справі та надання платіжного документа про таку сплату, а тому вищенаведені у клопотанні обставини не можуть бути підставою для систематичного продовження строку на усунення недоліків, які стали підставою для залишення касаційної скарги без руху. Зловживання процесуальними правами не допускається.
Таким чином, Суд дійшов висновку, що клопотання скаржника про продовження строку на усунення недоліків касаційної скарги задоволенню не підлягають.
Поряд з цим, Верховний Суд зазначає, що питання продовження процесуального строку у випадку невиконання вимог ухвали суду про залишення касаційної скарги без руху з причин, пов`язаних із запровадженням воєнного стану в Україні, вирішується у кожному конкретному випадку, виходячи з доводів, наведених у клопотанні скаржника. Однак, сам лише факт запровадження воєнного стану не може бути підставою для безумовного продовження процесуального строку, відстрочення, розстрочення чи звільнення від сплати судового збору у всіх абсолютно випадках.
Відповідно до частини другої статті 332 КАС України до касаційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених статтею 330 цього Кодексу, застосовуються положення статті 169 цього Кодексу.
На момент постановлення Верховним Судом цієї ухвали, на адресу суду від заявника касаційної скарги не надходив документ про сплату судового збору у визначеному законом розмірі.
Пунктом 1 частини четвертої статті 169 КАС України передбачено, що позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.
За змістом частини восьмої статті 169 КАС України повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.
Враховуючи викладене, скаржником не виконано вимоги ухвали про залишення касаційної скарги без руху, а саме щодо надання документа про сплату судового збору, у зв`язку з чим касаційна скарга підлягає поверненню.
Відповідно до частини сьомої статті 332 КАС України копія ухвали про повернення касаційної скарги надсилається учасникам справи у порядку, визначеному статтею 251 цього Кодексу. Скаржнику надсилається копія ухвали про повернення касаційної скарги разом з касаційною скаргою та доданими до скарги матеріалами. Копія касаційної скарги залишається в суді касаційної інстанції.
Повернення Верховним Судом касаційної скарги та надання заявнику права в межах розумних строків та при дотриманні всіх інших вимог процесуального закону на повторне звернення до Верховного Суду з такою скаргою, не є обмеженням доступу до суду (зокрема, що гарантовано пунктом 8 частини другої статті 129 Конституції України), та забезпечує практичну можливість реалізації права особи на суд у формі касаційного оскарження судового рішення учасником справи особисто або через представника.
Керуючись статтями 169, 248, 332, 355, 359 КАС України, Суд -
у х в а л и в:
У задоволенні клопотання Головного управління ДПС у Дніпропетровській області, утвореного на правах відокремленого підрозділу ДПС України про продовження процесуального строку на усунення недоліків касаційної скарги у справі №160/14317/21 відмовити.
Касаційну скаргу Головного управління ДПС у Дніпропетровській області, утвореного на правах відокремленого підрозділу ДПС України на ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 20.08.2021 та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 11.01.2022 у справі №160/14317/21 за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «НОРДГАЗ» до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування розпорядження про анулювання ліцензій, зобов`язання вчинити певні дії повернути особі, яка її подала.
Копію ухвали про повернення касаційної скарги надіслати учасникам справи, скаржнику - копію даної ухвали разом з касаційною скаргою та доданими до скарги матеріалами.
Роз`яснити заявнику касаційної скарги, що її повернення не позбавляє права повторного звернення до Верховного Суду.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.
Судді                                                                                                               І.Я. Олендер
                                                                                                                               І.А. Гончарова
                                                                                                                               Р.Ф. Ханова