ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И 

19 травня 2022 року                                                            м. Чернівці
справа № 726/2186/21
провадження 22-ц/822/398/22
Чернівецький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого        Перепелюк І. Б.    
суддів : Височанської Н.К., Лисака І.Н.
секретар Тодоряк Г.Д. 
розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Садгірського районного суду м.Чернівців від 11 квітня 2022 року в цивільної справи за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів,

встановив:
Описова частина
Короткий зміст позовних вимог
ОСОБА_2 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_1 про стягнення аліментів.
В обґрунтуванні своїх позовних вимог позивачка зазначала, що 17.08.2020 року шлюб між сторонами було розірвано. Ще до укладення шлюбу, у сторін народилось двоє дітей – ОСОБА_3 – ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 – ІНФОРМАЦІЯ_2 .
В даний час сторони проживають окремо, спільні діти сторін проживають разом з позивачем та перебувають на її утриманні. Зазначає, що відповідач фактично самоусунувся від виконання батьківських обов`язків, у тому числі і щодо матеріального забезпечення дітей.
Вважає, що відповідач повинен брати участь у матеріальному забезпеченні дітей. 
Просила постановити рішення, яким стягнути з відповідача аліменти на її користь у твердій грошовій сумі у розмірі 10000 гривень на кожну дитину щомісячно до їх повноліття.
15.02.2022 року представник позивача направив заяву про зменшення позовних вимог та просив стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання синів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у розмірі 3000 гривень щомісячно на кожну дитину, починаючи з 20.12.2021 року до досягнення ними повноліття.
Короткий зміст рішення суду першої інстанції
Рішенням Садгірського районного суду м.Чернівців від 11 квітня 2022 року позов задоволено частково.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 – ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі в розмірі 2000,00 гривень щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку починаючи з дня звернення до суду, а саме 20.12.2021 року і до досягнення дитиною повноліття.
Стягнуто з ОСОБА_1 , на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4 , у твердій грошовій сумі в розмірі 2000,00 гривень щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку починаючи з дня звернення до суду, а саме 20.12.2021 року і до досягнення дитиною повноліття.
Допущено негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів за один місяць.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 908,00 гривень.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги
В апеляційній скарзі  ОСОБА_1  просить змінити рішення Садгірського районного суду м.Чернівців від 11 квітня 2022 року. 
Позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей задовольнити частково та стягувати щомісяця аліменти в розмірі по 1100грн. на кожну дитину. 

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу
ОСОБА_1 вважає, що при ухваленні рішення судом неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, висновки викладені у рішенні суду першої інстанції не відповідають обставинам справи, порушено норми матеріального та процесуального права.
Стягуючи на користь позивачки з нього аліменти у розмірі 4000 грн. щомісячно, позивачка повинна була довести належними доказами, а суд першої інстанції встановити фактичні обставини того, що відповідач має фінансову можливість виділяти на забезпечення дітей таку суму щомісячно, Як вбачається із позовної заяви та доданих до неї документів, позивачкою не надано жодні докази на підтвердження розміру доходу.
Апелянт посилається на те, що він не проживає з дітьми, однак він ніколи не переставав піклуватися та матеріально утримувати своїх дітей, постійно допомагає їм фінансово та купує необхідні речі для дітей. Вказане підтверджується наданими до суду першої інстанції квитанціями про грошові перекази на ім`я позивачки.
Зазначає, що він в скрутному матеріальному становищі, у нього на утриманні неповнолітня дитина від першого шлюбу, у зв`язку з чим, просить визначити аліменти в розмірі по 1100 грн. на кожну дитину щомісячно.
Висновок суду про те, що він має фінансову можливість сплачувати на дітей 4 000 грн. в місяць – є безпідставним, оскільки не підтверджений належними доказами. 
Мотивувальна частина
Обставини справи, встановлені судом
Судом встановлено, та підтверджено свідоцтвами про народження серії НОМЕР_1 та серії НОМЕР_2 , що у сторін по справі є спільні діти : ОСОБА_3 – ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 – ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Встановлено, що неповнолітні діти постійно проживають разом із позивачкою по АДРЕСА_1 , як це вбачається із копії довідок про реєстрацію місця проживання № 352209 та № 352210 від 09.12.2021 року. Відповідачем дана обставина не заперечується.
Судом встановлено, що ОСОБА_3 перебуває на «Д» обліку у КНП «Центр первинної медико-санітарної допомоги «Садгора» із діагнозом правобічна пахова кила, гідроцеле справа.
Встановлено, що ОСОБА_4 перебуває на «Д» обліку у КНП «Центр первинної медико-санітарної допомоги «Садгора» із діагнозом рецидивуючий бронхіт, гемангіома обличчя, атопічний дерматит.
Відповідно до копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 , відповідач має неповнолітню дитину – ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Згідно інформації із державного реєстру речових прав № 294431698 від 12.01.2022 року та довідки РСЦ ГСЦ МВС в Чернівецькій області № 31/24/163-08-2022 від 13.01.2022 року у власності ОСОБА_1 не перебуває рухоме чи нерухоме майно.

Позиція апеляційного суду, застосовані норми права та мотиви, з яких виходить суд при прийнятті постанови
Заслухавши доповідача, обговоривши доводи скарги та перевіривши матеріали справи, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення. 
Згідно з ч. 1ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Враховуючи викладене, розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.
Суд першої інстанції, дійшов до висновку про необхідність стягувати з відповідача аліменти на утримання неповнолітніх дітей у твердій грошовій сумі у розмірі по 2000 гривень щомісячно на кожну дитину, оскільки такий розмір аліментів буде необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, не буде порушувати її прав та прав батьків, відповідатиме принципу рівної участі батьків у матеріальному забезпеченні дітей.
Колегія суддів погоджується із таким висновком суду першої інстанції.
Відповідно до ч.1-2 ст.27 Конвенції ООН Про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою ВРУ № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.
Відповідно до ч.2 ст.51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття.
Положеннями ст.141 СК України передбачено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.
У ст.150 СК України визначені обов`язки батьків щодо виховання та розвитку дитини, а саме: батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.
В силу ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Як слідує із змісту ст.181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.
За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина (ч.3 ст.181 СК України).
Відповідно до роз`яснень, наданих у п.17 постанови Пленуму ВСУ від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм СК України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду із відповідним позовом.
Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. (ст.8 ЗУ «Про охорону дитинства»).
Відповідно до ст.12 ЗУ «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини, отже, і витрати на потреби дитини також мають бути однаковими.
Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття та знайшло своє закріплення у Сімейному Кодексі України.
Відповідно до ч.1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.
В силу ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.
За змістом зазначених норм права будь-які витрати на утримання дітей мають визначатись за домовленістю між батьками або за рішенням суду.
Відповідно до ЗУ «Про державний бюджет України на 2022 рік», розмір прожиткового мінімуму для дитини віком до 6-ти років станом на 01.01.2022 року становить 2100 гривень, від 6-ти до 18 років років становить 2618,00 гривень.
Апелянт не погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що він має фінансову можливість сплачувати на двох дітей аліменти в сумі 4000грн. щомісяця.
       Однак, цей висновок ним не спростований. Як вбачається з матеріалів справи, відповідач є працездатним та повинен сумлінно виконувати обов`язок, щодо утримання своїх неповнолітніх дітей. Встановлено, що ОСОБА_1 є фізичною особою підприємцем. Відповідач, у якості підтвердження свого матеріального становища, надав в суді першої інстанції довідку пенсійного фонду за формою СК-5. Однак така довідка не була визнана судом достовірним та достатнім доказом майнового стану відповідача, оскільки не свідчить про його доходи. 
Доводи апелянта, що він в скрутному матеріальному становищі, у нього на утриманні неповнолітня дитина від першого шлюбу, у зв`язку з чим, просить визначити аліменти в розмірі по 1100 грн. на кожну дитину щомісячно, є безпідставними.
Колегія суддів наголошує, що інтереси дитини превалюють над майновим становищем платника аліментів. Зазначене відповідає висновкам Верховного Суду, які викладені у постанові від 16 червня 2021 року, справа №643/11949/19.
Колегія суддів також враховує, що виховування дитини одним із батьків, коли інший проживає окремо, створює додаткове навантаження по догляду та вихованню дітей, у зв`язку з чим, певним чином, з`являється дисбаланс між зусиллями, які мають прикладати обоє батьків для розвитку дітей, таким чином, що тягар здебільшого лягає лише на одного, в даному випадку матір.
Також судом враховано і те, що відповідач має неповнолітню дитину – ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 від першого шлюбу. 
З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження та не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, яке призвело до неправильного вирішення справи, фактично апелянт наводить ті ж аргументи, яким дана оцінка судом в мотивувальній частині рішення.
Рішення суду першої інстанції містить вичерпні висновки, що відповідають встановленим на підставі достовірних доказів обставинам, які мають значення для вирішення справи, та обґрунтування щодо доводів сторін по суті позову, що є складовою вимогою частини першої статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
       
Висновки апеляційного суду за результатами розгляду апеляційної скарги 

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Враховуючи наведене, рішення суду першої інстанції ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції слід залишити без змін.
Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 375, 381, 382 ЦПК України, апеляційний суд 
постановив:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Рішення Садгірського районного суду м.Чернівців від 11 квітня 2022 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів. 
Головуючий                   І.Б. Перепелюк
Судді                  Н.К. Височанська
І.Н. Лисак