ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 лютого 2022 р.	Справа № 480/769/21	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Макаренко Я.М.,
Суддів: Кононенко З.О. ,  Мінаєвої О.М. ,
за участю секретаря судового засідання Лисенко К.В.

          розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Сумського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки на рішення Сумського окружного адміністративного суду від 24.03.2021, головуючий суддя І інстанції: Є.Д. Кравченко, Суми,    по справі № 480/769/21
за позовом                       ОСОБА_1                
до                    ІНФОРМАЦІЯ_1                                                    
про визнання протиправним наказу,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1  (далі - позивач) звернувся до Сумського окружного адміністративного суду з позовною заявою до ІНФОРМАЦІЯ_1  (далі - відповідач), в якій просить:
-визнати протиправним наказ ІНФОРМАЦІЯ_1 від 28.12.2019 № 187 в частині притягнення ОСОБА_1 до повної матеріальної відповідальності на суму 7035,84 грн. (п. 2 наказу), проведення щомісячного утримання в розмірі 20 відсотків його місячного грошового забезпечення (п. 3 наказу), та позбавлення щомісячної премії (п. 5 наказу).
Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 24.03.2021 по справі № 480/769/21 - адміністративний позов задоволено.
Визнано протиправними та скасовано пункти 2, 3 та 5 наказу ІНФОРМАЦІЯ_1 "Про результати щорічної інвентаризації в Сумському обласному військовому комісаріаті та його підрозділах у 2019 році" від 28.12.2019 № 187.      
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти нову постанову, якою відмовити в задоволенні позовних вимог у повному обсязі.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги вказав,  що позивач звернувся до суду 27.01.2021 року, проте з наказом ознайомлений 16.01.2020 року, а тому позивач пропустив встановлений законом місячний строк звернення для суду у справі щодо проходження публічної служби.
28.12.2021 року на адресу Другого апеляційного адміністративного суду ОСОБА_1 надав відзив на апеляційну скаргу відповідача, в якому просить суд залишити в силі рішення Сумського окружного адміністративного суду від 24.03.2021 по справі №480/769/21 та подану апеляційну скаргу залишити без задоволення.
Колегія суддів, вивчивши обставини справи, перевіривши рішення суду першої інстанції, доводи  апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що вимоги  апеляційної скарги задоволенню не підлягають, виходячи з наступного
Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 проходить службу у військовій частині НОМЕР_1 на посаді заступника командира з тилу - начальника тилу військової частини НОМЕР_1 , що підтверджується копією посвідчення офіцера НОМЕР_2 (зворотній бік а.с. 12).
28.12.2019 військовим комісаром ІНФОРМАЦІЯ_1 прийнято наказ № 187 (з основної діяльності) "Про результати щорічної інвентаризації в Сумському обласному військовому комісаріаті та його підрозділах у 2019 році" (а.с. 22-23).
У вищевказаному наказі зазначено, що відповідно до вимог статті 5 Закону України "Про правовий режим майна у Збройних Силах України", постанови Кабінету Міністрів України від 03.05.2000 року № 748 "Про затвердження Положення про інвентаризацію військового майна у Збройних Силах України" зі змінами та доповненнями, наказу Міністра оборони України від 16.07.1997 №300 "Про затвердження Положення про військове (корабельне) господарство Збройних Сил України" із змінами, наказу Міністра оборони України від 19.12.2014 №905 “Про затвердження Інструкції з організації та ведення бухгалтерського обліку у Збройних Силах України” із змінами, наказу Міністра оборони України від 17.08.2017 №440 "Про затвердження Інструкції з обліку військового майна у Збройних Силах України", наказу військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_1 від 21.10.2019 № 42 “Про проведення щорічної інвентаризації військового майна” в Сумському обласному військовому комісаріаті та міських (районних) військових комісаріатах Сумської області в термін з 16.10.2019 року по 27.12.2019 року була проведена інвентаризація військового майна. Результати інвентаризації військового майна, оформлені актами, інвентаризаційними описами та відповідними актами. Згідно наданих результатів інвентаризації надлишку (нестачі) бланків не виявлено, зокрема по військовому майну виявлена нестача по речовій службі костюмів літніх польових у кількості 8 (вісім) одиниць які знаходились на відповідальному зберіганні у військовій частині НОМЕР_1 (протокол інвентаризаційної комісії речової служби в/ч НОМЕР_1 від 02.12.2019 року). 
Пунктом 2 наказу військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_1 від 28.12.2019 № 187 (з основної діяльності) за порушення вимог статей 16, 76, 77 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, відповідно до вимог ст. 3, підпункту 1, пункту 1 ст. 6 Закону України “Про матеріальну відповідальність військовослужбовців та прирівняних до них осіб за шкоду, завдану державі” №160-ІХ від 03.10.2019 (далі - Закон), керуючись пунктом 4 ст. 8 Закону, відповідно до акту інвентаризації майна речової служби, призначеної наказом військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_1 від 16.10.2019 № 427 за фактом виявленої нестачі, притягнуто до повної матеріальної відповідальності заступника командира з тилу - начальника тилу військової частини НОМЕР_1 підполковника ОСОБА_1 на суму 7035,84 грн. (сім тисяч тридцять п`ять грн. 84 коп.).
Пунктом 3 наказу військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_1 від 28.12.2019 № 187 (з основної діяльності) начальнику відділу фінансового забезпечення ІНФОРМАЦІЯ_1 наказано суму нестач по речовій службі занести до книги обліку нестач (форма 45) ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 7035,84 грн. Занести суму нестачі (7035,84 грн.) до книги стягнень та нарахувань (форма 35) та проводити щомісячно утримання з підполковника ОСОБА_1 в розмірі до 20 відсотків його місячного грошового забезпечення.
Пунктом 5 наказу військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_1 від 28.12.2019 № 187 (з основної діяльності) командиру військової частини НОМЕР_1 наказано в зв`язку з притягненням до повної матеріальної відповідальності заступника командира з тилу - начальника тилу військової частини НОМЕР_1 підполковника ОСОБА_1 , преміювання здійснювати з урахуванням пункту 5 розділу XVI Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 07 червня 2018 року № 260.
Наказом т.в.о військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_1 від 11 лютого 2020 року № 16 “Про результати проведення службової перевірки”, за порушення ст. 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, вимог пункту 3.1.9 “Положення про військове (корабельне) господарство Збройних сил України”, затвердженого наказом Міністра оборони України від 16.07.1997 №300, вимог розділу V “Інструкції з обліку військового майна у Збройних Силах України”, затвердженої наказом Міністерства оборони України від 17.08.2017 №440, що привело до незадовільного стану обліку військового майна у військовій частині, заступнику командира з тилу - начальнику тилу військової частини НОМЕР_1 підполковнику ОСОБА_1 оголошено “Догану” (а.с. 5).
Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 08.09.2020 у справі №1548/20, яке набрало законної сили 16.10.2020, позовні вимоги ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 ) до ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_4 ) про визнання      протиправним та скасування наказу – задоволено. Скасовано наказ Військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_1 від 11 лютого 2020 року № 16 “Про результати проведення службової перевірки” в частині оголошення заступнику командира з тилу - начальнику тилу військової частини НОМЕР_1 підполковнику ОСОБА_1 “догани” (а.с. 8-10).
Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що підстави для притягнення ОСОБА_1 до матеріальної відповідальності, стягнення шкоди та позбавлення премії відсутні.
Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.
Відповідно до частини другої  статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією  та законами України.
Колегія суддів зазначає, що загальні права та обов`язки військовослужбовців Збройних Сил України і їх взаємовідносини, обов`язки основних посадових осіб полку і його підрозділів визначає Статут внутрішньої служби Збройних Сил України, затверджений Законом України від 24.03.1999 №548-XIV (далі Статут).
Відповідно до ст. 9 Статуту військовослужбовці Збройних Сил України мають права і свободи з урахуванням особливостей, що визначаються Конституцією України, законами України з військових питань, статутами Збройних Сил України та іншими нормативно-правовими актам.
Положеннями ст. 16 Статуту визначено, що кожний військовослужбовець зобов`язаний виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою. Ці обов`язки визначаються статутами Збройних Сил України, а також відповідними посібниками, порадниками, положеннями, інструкціями.
Згідно із ст. 26 Статуту військовослужбовці залежно від характеру вчиненого правопорушення чи провини несуть дисциплінарну, адміністративну, матеріальну, цивільно-правову та кримінальну відповідальність згідно із законом.
Закон України «Про матеріальну відповідальність військовослужбовців та прирівняних до них осіб за шкоду, завдану державі» (далі - Закон №160-ІХ), визначає підстави та порядок притягнення військовослужбовців та деяких інших осіб до матеріальної відповідальності за шкоду, завдану державному майну, у тому числі військовому майну, майну, залученому під час мобілізації, а також грошовим коштам, під час виконання ними службових обов`язків.
Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 1 Закону №160-ІХ, матеріальна відповідальність - вид юридичної відповідальності, що полягає в обов`язку військовослужбовців та деяких інших осіб покрити повністю або частково пряму дійсну шкоду, що було завдано з їх вини шляхом знищення, пошкодження, створення нестачі, розкрадання або незаконного використання військового та іншого майна під час виконання обов`язків військової служби або службових обов`язків, а також додаткове стягнення в дохід держави як санкція за протиправні дії у разі застосування підвищеної матеріальної відповідальності.
Згідно із ч. 1 ст. 3 Закону №160-ІХ, підставою для притягнення до матеріальної відповідальності є шкода, завдана неправомірним рішенням, невиконанням чи неналежним виконанням особою обов`язків військової служби або службових обов`язків, крім обставин, визначених статтею 9 цього Закону, які виключають матеріальну відповідальність.
Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 3 Закону №160-ІХ, умовами притягнення до матеріальної відповідальності є: наявність шкоди; протиправна поведінка особи у зв`язку з невиконанням чи неналежним виконанням нею обов`язків військової служби або службових обов`язків; причинний зв`язок між протиправною поведінкою особи і завданою шкодою; вина особи в завданні шкоди.
Притягнення особи до матеріальної відповідальності за завдану шкоду не звільняє її від дисциплінарної, адміністративної чи кримінальної відповідальності, встановленої законами України.
Статтею 4 Закону №160-ІХ передбачено, що особа може бути притягнута до матеріальної відповідальності протягом трьох років з дня виявлення завданої шкоди.
Згідно із п. 1 ч. 1 ст. 6 Закону №160-ІХ, особа несе матеріальну відповідальність у повному розмірі завданої з її вини шкоди в разі: виявлення нестачі, розкрадання, умисного знищення, пошкодження чи іншого незаконного використання військового та іншого майна, у тому числі переданого під звіт для зберігання, перевезення, використання або для іншої мети, здійснення надлишкових виплат грошових коштів чи вчинення інших умисних протиправних дій.
Аналіз наведених норм свідчить про те, що до матеріальної відповідальності може бути притягнуто військовослужбовця протягом трьох років з дня виявлення завданої шкоди у разі заподіяння прямої дійсної шкоди, наявної з його боку протиправної поведінки чи бездіяльності, а також наявності взаємозв`язку між заподіяною шкодою.
Колегія суддів зазначає, що рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 08.09.2020 у справі № 480/1548/20, яке набрало законної сили, було встановлено, що військовою частиною фактично було отримано у 2019 році 218 комплектів костюмів літніх польових (що підтверджується накладними та актом закладки), разом з цим, 11.09.2019 підполковник ОСОБА_1 здав на склад ІНФОРМАЦІЯ_1 218 комплектів костюмів літніх польових, про що свідчить накладна від 11.09.2019 №86. 
Проте, доказів того, що позивачем або іншою посадовою особою отримувались фактично спірні 8 комплектів, які не були здані на склад Сумського обласного військового комісаріату Сумського окружного адміністративного суду не надано.
Таким чином, судом  у справі № 480/1548/20 було встановлено, що відповідачем є недоведеними доводи, які викладені в оскаржуваному наказі в частині того, що саме дії позивача призвели до виникнення ситуації з нестачі речового майна у військовій частині НОМЕР_1 .
Відповідачем до суду не надано належних та допустимих доказів на підтвердження того, що саме протиправні дії позивача призвели до нестачі матеріальних цінностей, не надано доказів на підтвердження наявності причинного зв`язку між протиправною поведінкою позивача і завданою шкодою.
Відповідно до частини 4 статті 78 Кодексу адміністративного судочинства України  обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
Враховуючи вищевикладене,  колегія суддів погоджується з висновками першої інстанції, що підстави для притягнення позивача до матеріальної відповідальності, стягнення шкоди та позбавлення премії відсутні.
Посилання в апеляційній скарзі  відповідача на те, що перевіркою фактичної наявності на костюмах літніх польових та куртках утеплених польових майна фонду зборів, яке використовувалось на – зборах встановлено відсутність закуплених нарукавних знаків у кількості 1132 шт на суму 25 187,00 грн., колегія суддів не приймає до уваги, оскільки у даній справі предмет спору інший.
Щодо посилання апелянта на те, що з наказом позивач був ознайомлений 16.01.2020 року, а тому позивач пропустив встановлений законом місячний строк звернення для суду у справі щодо проходження публічної служби, колегія суддів зазначає наступне.
Згідно зі статтею 88 Дисциплінарного статуту військовослужбовець, який вважає, що не вчинив правопорушення, має право протягом місяця з часу накладення дисциплінарного стягнення подати скаргу старшому командирові або звернутися до суду у визначений законом строк.
Частиною п`ятою статті 122 КАС України визначено, що для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.
За приписами частини третьої вказаної статті такий строк, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.
За змістом наведеної норми процесуального закону, законодавець виходить не тільки з факту безпосередньої обізнаності особи про факти порушення її прав, а й об`єктивної можливості цієї особи знати про такі факти.
Якщо цей день встановити точно неможливо, строк обчислюється з дня, коли особа повинна була дізнатися про порушення своїх прав (свобод чи інтересів). При цьому «повинна» слід тлумачити як неможливість незнання, припущення про високу вірогідність дізнатися. Зокрема, особа повинна була дізнатися про порушення своїх прав, якщо: особа знала про обставини прийняття рішення чи вчинення дій і не було перешкод для того, щоб дізнатися про те, яке рішення прийняте або які дії вчинені.
За наведеним у пункті 17 частини першої статті 4 КАС України визначенням, публічна служба - діяльність на державних політичних посадах, у державних колегіальних органах, професійна діяльність суддів, прокурорів, військова служба, альтернативна (невійськова) служба, інша державна служба, патронатна служба в державних органах, служба в органах влади Автономної Республіки Крим, органах місцевого самоврядування.
У даній категорії справ законодавець визнав строк в один місяць достатнім для того, щоб особа, яка вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушено її права, свободи чи інтереси, визначилася, чи звертатиметься вона до суду з позовом за їх захистом.
Таке законодавче обмеження строку звернення до адміністративного суду обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах.
Наслідки пропуску строків звернення до адміністративного суду визначені статтею 123 КАС України, відповідно до частин третьої та четвертої якої, якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.
Як випливає із загального правила, встановленого частиною першою статті 77 КАС України, про обов`язковість доведення стороною спору тих обставин, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, саме позивач повинен довести той факт, що він не міг дізнатися про порушення свого права у сфері публічно-правових відносин.
Колегією суддів встановлено, що 28.12.2019 військовим комісаром ІНФОРМАЦІЯ_1 прийнято наказ № 187 про притягнення до матеріальної відповідальності ОСОБА_1 . З вказаним наказом, позивач ознайомився 16.01.2020.
Наказом т.в.о військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_1 від 11 лютого 2020 року № 16 «Про результати проведення службової перевірки», за порушення ст. 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, вимог пункту 3.1.9 «Положення про військове (корабельне) господарство Збройних сил України», затвердженого наказом Міністра оборони України від 16.07.1997 №300, вимог розділу V «Інструкції з обліку військового майна у Збройних Силах України», затвердженої наказом Міністерства оборони України від 17.08.2017 №440, що привело до незадовільного стану обліку військового майна у військовій частині, заступнику командира з тилу - начальнику тилу військової частини НОМЕР_1 підполковнику ОСОБА_1 оголошено «Догану».
08.09.2020 року рішенням Сумського окружного адміністративного суду по справі №480/1548/20– задоволено позовні вимоги ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправним та скасування наказу. Скасовано наказ Військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_1 від 11 лютого 2020 року № 16 “Про результати проведення службової перевірки” в частині оголошення заступнику командира з тилу - начальнику тилу військової частини НОМЕР_1 підполковнику ОСОБА_1 “догани”.
11.12.2021 року ОСОБА_1 подав рапорт, в якому просив призначити службове розслідування по факту нестачі майна та вирішити питання про відшкодування позивачу безпідставно утриманих сум.
Листом військового комісара Сумського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки від 14.12.2020 року ОСОБА_1 було відмовлено  у вирішенні зазначеного питання, в зв`язку з тим, що наказ військового комісара Сумського ОВК від 28.12.2019 року №187 не був предметом розгляду по справі №480/1548/20.
Таким чином, строк для звернення до суду з позовною заявою почався саме з  моменту отримання листа від 14.12.2020 року.
В обґрунтування доводів поважності пропуску строку звернення до суду позивач зазначає, що не мав можливості звернутись до суду з позовною заявою, в зв`язку з тим, що 28.12.2020 року по 30.01.2021 року позивач перебував в черговій відпустці, з них 30.12.2020 року по 19.01.2021 року перебував на лікуванні у Центрі медичної реабілітації та санаторного лікування «Одеський» в м.Одеса, також позивачем на підтвердження зазначеного було надано копію відпускного квитка №18 від 24.12.2020 року та копію  титульного листа санітарної книжки №773.
Із позовною заявою позивач звернувся 27.01.2021, що підтверджується штампом вхідної кореспонденції суду.
Ухвалою Сумського окружного адміністративного суду 12.02.2021, судом було зазначено, що строк для звернення до суду пропущений позивачем з поважних причин та підлягав поновленню.
За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку про те, що рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим і не підлягає скасуванню, оскільки суд, всебічно перевіривши обставини справи, а доводи апеляційної скарги висновки суду першої інстанції не спростовують не спростовують з наведених вище підстав.
Суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформовану в пункті 58 рішення у справі "Серявін та інші проти України" (№ 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v. Spain), серія A, 303-A, п. 29).
Згідно ч.ч. 1-4 ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.
Відповідно до частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Враховуючи вищезазначене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що підстави для притягнення позивача до матеріальної відповідальності, стягнення шкоди та позбавлення премії відсутні.
Частиною 1 ст. 315 КАС України визначено, що за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.
Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду – без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що при прийнятті рішення  Сумського окружного адміністративного суду від 24.03.2021 по справі № 480/769/21 суд дійшов правильних висновків щодо встановлення обставин справи і правильно застосував норми матеріального та процесуального права. Доводи апеляційної скарги, з наведених підстав, висновків суду не спростовують.
Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Сумського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки  залишити без задоволення.
Рішення Сумського окружного адміністративного суду від 24.03.2021 по справі № 480/769/21  залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя 		Я.М. Макаренко	
Судді	   	З.О. Кононенко    О.М. Мінаєва   	
Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 з 24 лютого 2022 року був введений воєнний стан на території України, у зв`язку з бойовими діями на території Харківської області повний текст постанови складено    07.06.2022 року.