ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 580/402/22                                                          Суддя (судді) першої інстанції: Петро ПАЛАМАР

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

  27 липня 2022 року                                                                                            м. Київ
          Шостий апеляційний адміністративний суд у складі: 
          Головуючого судді:                                                         Чаку Є.В., 
          суддів:                                                                              Єгорової Н.М., Коротких А.Ю.
                                                  
розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Дашуківські бентоніти" на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 17 березня 2022 року у справі за адміністративним позовом Головного управління Державної податкової служби у Черкаській області до Акціонерного товариства "Дашуківські бентоніти"  про стягнення коштів, -

В С Т А Н О В И В :

Головне управління ДПС у Черкаській області звернулося до Черкаського окружного адміністративного суду з позовом до Акціонерного товариства "Дашуківські бентоніти" про стягнення з рахунків у банках та за рахунок готівки ПАТ Дашуківські Бентоніти  податкового боргу в сумі 136947,57 грн.
Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 17 березня 2022 року позов задоволено.
Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким  відмовити у задоволенні позову. На думку апелянта, зазначене рішення суду прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи. На обгрунтування скарги апелянт зазначив, що не отримував податкової вимоги на вказану суму боргу, а тому сума яку податковий орган просить стягнути є неузгодженою. Крім того, апелянт зазначив, що частина боргу ним погашена, а стягнення неузгодженої суми податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, на підставі податкової декларації №9015194435 від 08.02.2018 та пені, нарахованої контролюючим органом за несвоєчасну сплату податку на підставі вказаної податкової декларації, є безпідставним.
Оскільки апеляційна скарга подана на рішення суду першої інстанції, яке ухвалено в порядку спрощеного (в порядку письмового) позовного провадження, колегія суддів, керуючись п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України, вирішила розглядати справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.
Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та дослідивши докази, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а рішення суду необхідно залишити без змін, з наступних підстав.
Судом встановлено, що ПАТ «Дашуківські Бентоніти» зареєстроване, як суб`єкт господарювання юридична особа 18.12.1995, ідентифікаційний код 00223941 за основним видом діяльності 08.12 Добування піску, гравію, глини і каоліну.
З метою погашення Товариством податкового боргу, що виник раніше, позивачем винесено податкову вимогу Ю №271-10 від 12.07.2017 та надіслано на адресу ПАТ «Дашуківські Бентоніти».
В подальшому у відповідача виник податковий борг по наступним податкам:
-по орендній платі з юридичних осіб у сумі 25995,52 грн.(податкове повідомлення-рішення від 30.10.2020 №0022590414 на суму 104687,19 грн., з урахуванням сплати; податкове повідомлення-рішення від 15.09.2021 №0070681805 на суму 4317,84 грн.; залишок несплаченої пені відповідно до ст. 129 Податкового кодексу України - 5355,84 грн.)
- з податку на доходи фізичних осіб у сумі 510 грн.(податкове повідомлення-рішення від 27.12.2018 №0008275313 на суму 510 грн.)
- з адміністративних штрафів та інших санкцій у сумі 2040 грн.(податкове повідомлення-рішення від 26.12.2018 №0067545012 на суму 1020,00 грн.; податкового повідомлення-рішення від 17.05.2019 №0082265012 на суму 1020,00 грн.);
-з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, що сплачується юридичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості у сумі 108402,05грн.(податкова декларація з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки №9015194435 від 08.02.2018 по строку сплати 29.10.2018-29.01.2019 на суму 98547,32 грн.; податкове повідомлення-рішення від 16.10.2018 №0086401205 на суму 9854,73 грн.
За наведених підстав та у зв`язку із несплатою відповідачем згаданої суми грошових зобов`язань у добровільному порядку позивач звернувся до суду із даним позовом про їх стягнення в судовому порядку.
Відповідно до статті 67 Конституції України кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.
За правилами підпункту 16.1.4 пункту 16.1 статті 16 ПК України (в редакції, чинній на момент виникнення спірних відносин) платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.
Згідно пункту 36.1 статті 36 ПК України податковим обов`язком визнається обов`язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи.
Як визначено підпунктом 14.1.39 пункту 14.1 статті 14 ПК України, грошове зобов`язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов`язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності.
У відповідності з пунктом 54.1 статті 54 ПК України, крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов`язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов`язання та/або пені вважається узгодженою.
Не підлягає оскарженню грошове зобов`язання, самостійно визначене платником податків (пункт 56.11 статті 56 ПК України).
Відповідно до пункту 59.1 статті 59 ПК України у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов`язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.
Згідно пункту 95.1 статті 95 ПК України контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.
Стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги (пункт 95.2 вказаної статті).
Отже факт узгодження грошового зобов`язання має наслідком обов`язок платника податку сплатити таке зобов`язання у встановлений законом строк. Невиконання обов`язку зі сплати узгодженого податкового зобов`язання призводить до набуття таким зобов`язанням статусу податкового боргу, процедура стягнення якого визначається законом.
Право на стягнення коштів у рахунок погашення податкового боргу виникає у контролюючого органу на наступний день після закінчення 60 днів з дня надіслання платникові податків податкової вимоги.
За правилами пункту 59.1 статті 59 ПК України порядок надіслання платникові податків податкової вимоги є тотожним порядку надіслання податкового повідомлення-рішення.
У той же час відповідно до пункту 59.5 цієї ж статті у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення. У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).
В силу вимог підпункту 60.1.1 пункту 60.1 статті 60 ПК України податкова вимога вважається відкликаною, якщо, зокрема, сума податкового боргу самостійно погашається платником податків або органом стягнення.
Відтак надіслана платнику податків податкова вимога на податковий борг, що не погашений, не втрачає своєї правової дії. При цьому податковим законодавством не передбачено необхідності повторного відправлення платнику податків податкової вимоги у разі збільшення податкового боргу. Лише у разі, якщо платником податків податковий борг був погашений повністю (у певний період взагалі не існував), а через деякий час виник знову, контролюючий орган зобов`язаний направити (вручити) йому нову податкову вимогу на суму такого нового узгодженого грошового зобов`язання.
В даному випадку, як свідчать матеріали справи позивачем сформовано та направлено на адресу Товариства  вимогу про сплату боргу форми Ю №271-10 від 12.07.2017.
Товариством не спростовано доводи податкового органу, стосовно надіслання податкової вимоги в порядку встановленому законом.
У апеляційній скарзі відповідач не заперечував щодо отримання вказаної податкової вимоги, а лише зазначив, що податковий борг виник у 2018 році, а податкова вимога направлена у 2017 році, отже у позивача не виникло права на звернення до суду. 
Проте, колегія суддів вважає вказані доводи апелянта необгрунтованими, оскільки як зазначалось судом вище, надіслана платнику податків податкова вимога на податковий борг, що не погашений, не втрачає своєї правової дії. В свою чергу податковим законодавством не передбачено необхідності повторного відправлення платнику податків податкової вимоги у разі збільшення податкового боргу.
Зі змісту наявної у матеріалах справи картки платника податків у відповідача з моменту надіслання податкової вимоги податковий борг тільки збільшувався, та станом на час звернення з даним позовом до суду становив 136947,57  грн.
Оскільки узгоджена сума податкового зобов`язання, самостійно задекларована платником, набула статусу податкового боргу, а її розмір підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, беручи до уваги направлення Інспекцією податкової вимоги, а також безперервності податкового боргу з моменту її формування, що не спростовано відповідачем в ході розгляду справи, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про наявність законних підстав для стягнення з рахунків у банках, обслуговуючих ПАТ Дашуківські Бентоніти  в дохід бюджету через Головне управління ДПС у Черкаській області податкового боргу в розмірі 136947,57 грн.
Щодо долучених до матеріалів справи платіжних доручень про сплату відповідачем коштів у розмірі 510 грн. та 2040 грн., колегія суддів зазначає, що останні не можуть бути взяті судом до уваги оскільки, з вказаних документів не можливо встановити на який рахунок одержувача вказані кошти були перераховані та чи враховані вказані кошти саме на погашення податкового боргу. Встановлення вказаних обставин належить до повноважень податкового органу.
Доводи апелянта про те, що АТ «Дашутінські бентоніти», в особі повноважних органів управління, зокрема керівника -Басараба В.М., не обчислювало суму податкового грошового зобов`язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки та не подавало контролюючому органу податкової декларації №9015194435 від 08.02.2018 колегія суддів вважає необгрунтованими та не приймає до уваги з огляду на наступне.
У даній справі, податковий орган  надав подану АТ «Дашутінські бентоніти» в електронному вигляді  податкову декларацію як доказ самостійного визначення останнім податкового зобов`язання, яке  не сплатив та яке є узгодженим відповідно до вимог чинного законодавства України.
Вказана податкова декларація №9015194435 від 08.02.2018 має необхідні реквізити Товариства та була прийнята контролюючим органом.
Колегія суддів зазначає, що апелянтом не надано до суду доказів того, що вказана податкова декларація була відкликана, скасована чи визнана нечинною у судовому порядку.
Крім того, матеріали справи не містять доказів звернення АТ «Дашутінські бентоніти» до контролюючого органу із заявою про визнання декларації №9015194435 від 08.02.2018 такою, що була підписана Пустільнік В.О. без належних повноважень.
16.10.2018 контролюючим органом було винесено податкове повідомлення-рішення від №0086401205 на суму 9854,73 грн. 
Вказане податкове повідомлення-рішення є чинним. Доказів оскарження вказаного рішення у судовому порядку апелянтом до суду не надано.
Отже, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, а тому не можуть бути підставою для скасування рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 17 березня 2022 року
З огляду на вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції є законним, підстави для його скасування відсутні, так як суд, всебічно перевіривши обставини справи, вирішив спір у відповідності з нормами матеріального та процесуального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин.
Доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду попередньої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.
При цьому, колегія суддів зазначає, що згідно з п. 30. Рішення Європейського Суду з прав людини у справі "Hirvisaari v. Finland" від 27 вересня 2001 р., рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя .
Однак, згідно з п. 29 Рішення Європейського Суду з прав людини у справі "Ruiz Torija v. Spain" від 9 грудня 1994 р., статтю 6 п. 1 не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Відповідно, питання, чи дотримався суд свого обов`язку обґрунтовувати рішення може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи.
За правилами ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.                                                            
Керуючись статтями 308, 311, 315, 316, 321, 322, 329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

     ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Дашуківські бентоніти" залишити без задоволення.
          Рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 17 березня 2022 року залишити без змін.
          Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 КАС України.

Головуючий суддя:                                                               Є.В. Чаку

          Судді:                                                                                 Н.В. Єгорова

                                                                                                    А.Ю. Коротких