ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 620/4888/21                                                                                  Суддя першої інстанції: Ткаченко О.Є.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

  11 липня 2022 року                                                                                 м. Київ
          
Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі: 
судді-доповідача          - Горяйнова А.М.,
суддів          - Файдюка В.В. та Чаку Є.В.,
розглянувши в порядку письмового провадження у м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 12 жовтня 2021 року, яке ухвалене в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження), у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИЛА:

У травні 2021 року ОСОБА_1 звернулася до суду з адміністративним позовом, у якому просила:
- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області в частині не нарахування та не виплати грошової допомоги в розмірі 10 пенсій за віком станом на день її призначення відповідно до п. 71  розділу XV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області нарахувати і виплатити грошову допомогу в розмірі 10 пенсій за віком станом на день її призначення відповідно до п. 71  розділу XV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 12 жовтня 2021 року у задоволенні вказаного адміністративного позову було відмовлено. 
Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням, позивач подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти нову постанову про задоволення позову. Свої вимоги обґрунтовує тим, що суд першої інстанції надав неналежну оцінку дослідженим доказам та неправильно застосував норми матеріального і процесуального права. Скаржник вказує на те, що наявність у неї стажу, необхідного для отримання грошової допомоги в розмірі 10 пенсій за віком, встановлена рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 13 травня 2019 року у справі № 750/2769/19, що набрало законної сили і не потребує доказуванню в цій справі. Також позивач просить врахувати, що пенсію за вислугу років їй дійсно було призначено, однак її виплату одразу ж зупинено. Скаржник наголошує на тому, що сам лише факт призначення такої пенсії не унеможливлює виплату грошової допомоги, передбаченої п. 71  розділу XV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Відзив на апеляційну скаргу ОСОБА_1 не надходив, що не перешкоджає апеляційному розгляду справи. 
Ухвалою суду від 21 червня 2022 року у Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області було витребувано належним чином завірену копію рішення про зупинення виплати пенсії за вислугу років ОСОБА_1 (інформацію про дату прийняття такого рішення і дату, з якої вирішено зупинити виплату пенсії), а також відомостей щодо фактичної виплати ОСОБА_1 пенсії за період з 26 липня 2010 року до 27 вересня 2018 року.
Листом від 01 липня 2022 року № 2500-0802-7/22313 відповідач надав відповідні пояснення та докази. 
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України справа розглядається у порядку письмового провадження за наявними у ній матеріалами.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги та відзиву на неї, колегія суддів вважає необхідним апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 12 жовтня 2021 року - без змін, виходячи з такого.
Згідно зі ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Судом апеляційної інстанції встановлено та сторонами справи не заперечується, що відповідно до протоколу від 28 серпня 2010 року № 6969696 ОСОБА_1 з 26 липня 2010 року було призначено пенсію за вислугу років відповідно до п. «е» ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», однак її виплату зупинено у зв`язку з працевлаштуванням за спеціальністю. 
На виконання рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 13 травня 2019 року у справі № 750/2769/19 позивачу з 28 вересня 2018 року призначено пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
ОСОБА_1 неодноразово зверталася до відповідача із заявами про нарахування та виплату їй одноразової грошової допомоги в розмірі 10-ти місячних пенсій станом на день призначення пенсії згідно із Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Однак такі заяви було залишено без задоволення. 
Зокрема, листом Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області від 12 листопада 2020 року № 4292-4458/М-02/8-2500/20 позивачу було відмовлено у нарахуванні та виплаті одноразової грошової допомоги в розмірі 10-ти місячних пенсій з посиланням на те, що у період з 26 липня 2010 року по 27 вересня 2018 року їй була призначена пенсія за вислугу років відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (фактично позивачу було призначено пенсію за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення»).
Не погоджуючись із бездіяльністю Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області, ОСОБА_1 звернулася до суду з адміністративним позовом. 
Приймаючи рішення про відмову в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 , суд першої інстанції виходив з того, що до призначення пенсії за віком позивач отримувала пенсію за вислугу років, що позбавляє її права на отримання грошової допомоги на підставі п. 71  розділу XV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Під час розгляду і вирішення справи суд першої інстанції врахував правову позицію Верховного Суду в подібних правовідносинах, що викладена в постанові від 02 березня 2020 року у справі № 175/4084/16-а (2-а/175/86/16).
Колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції відсутність підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 , оскільки він знайшов своє підтвердження під час апеляційного розгляду справи. 
Відповідно до п. 71  розділу XV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» особам, які на день досягнення пенсійного віку, передбаченого  статтею 26 цього Закону, працювали в закладах та установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів «е» - «ж»  статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», і мають страховий стаж (для чоловіків - 35 років, для жінок - 30 років) на таких посадах, а також якщо вони до цього не отримували будь-яку пенсію, при призначенні пенсії за віком виплачується грошова допомога, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі їх десяти місячних пенсій станом на день її призначення. Виплата зазначеної грошової допомоги здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України. Порядок обчислення стажу, який дає право на призначення грошової допомоги, та механізм виплати цієї допомоги встановлюються Кабінетом Міністрів України.
Такі ж умови щодо набуття права на отримання зазначеної грошової допомоги визначені в п. 5 Порядку обчислення страхового стажу, що дає право на призначення грошової допомоги, та її виплати, затвердженого  постановою Кабінету Міністрів України від 23 листопада 2011 року № 1191.
Особливості застосування п. 71  розділу XV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» вже були предметом дослідження Верховним Судом. 
Згідно з висновком Верховного Суду, що викладений у постановах від 02 березня 2020 року у справі № 175/4084/16-а(2-а/175/86/16), від 18 червня 2021 року у справі № 328/1620/17(2-а/328/81/17), право особи на отримання грошової допомоги у розмірі десяти місячних пенсій пов`язується з: 
1) наявністю в особи необхідного спеціального страхового стажу (від 25 до 30 років) роботи на певних визначених законодавством посадах; 
2) виходом на пенсію саме з цих посад в закладах та установах державної та комунальної форми власності;
3) неотримання такою особою до моменту виходу на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»  будь-якого іншого виду пенсії.
Додатково Верховним Судом у вказаних справах було надано правовий висновок щодо особливостей застосування третьої умови набуття права на отримання грошової допомоги у розмірі десяти місячних пенсій. Верховний Суд наголосив на тому, що умовою наявності права на отримання вказаної грошової допомоги є не відсутність факту отримання особою будь-якого іншого виду пенсії на момент виходу на пенсію за віком, а відсутність такого факту до моменту виходу на цю пенсію, тобто в будь-який час до досягнення пенсійного віку, передбаченого  статтею 26 цього Закону. Верховний Суд зазначити і про те, що законодавство не ставить право особи на отримання такої допомоги в залежність від розміру або тривалості отримання нею пенсії та часу її призначення, якщо такі обставини мали місце до виходу на пенсію за віком.
За висновком Верховного Суду, отримання вказаної грошової допомоги визначене законодавцем, як заохочувальний захід щодо осіб, які, отримавши право на призначення пенсії, виявили бажання працювати та одержувати пенсію з більш пізнього віку, тобто фактично відтермінували реалізацію права виходу на пенсію.
На виконання вимог ухвали суду від 21 червня 2022 року Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області надало додаткові пояснення, в яких зазначило, що з 26 липня 2010 року ОСОБА_1 було призначено пенсію за вислугу років як працівнику закладів освіти. Проте з 01 вересня 2010 року виплату пенсії припинено. На підтвердження вказаних обставин відповідач надав копію заяви позивача про призначення пенсії від 26 липня 2010 року та протоколу від 28 серпня 2010 року № 6969696.
Згідно з довідкою Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області від 30 грудня 2021 року № 62 за період з липня 2010 року по вересень 2018 року ОСОБА_1 було виплачено пенсію за вислугу років у розмірі 1072 грн 84 коп., з яких за липень 2010 року - 173 грн 97 коп та 898 грн 87 коп.
Таким чином до призначення пенсії за віком ОСОБА_1 отримувала пенсію за вислугу років, що позбавляє її права на отримання грошової допомоги на підставі п. 71  розділу XV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
За таких обставин колегія суддів приходить до висновку про те, що судом першої інстанції ухвалено законне і обґрунтоване рішення про відмову в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 . 
Доводи апеляційної скарги позивача не спростовують висновки суду першої інстанції, викладені в рішенні від 12 жовтня 2021 року та не можуть бути підставою для його скасування. 
З огляду на викладене колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи, надав належну оцінку дослідженим доказам та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. У зв`язку з цим колегія суддів вважає необхідним апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 12 жовтня 2021 року - без змін.
Керуючись ст.ст. 242, 238, 308, 311, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, колегія суддів, -      
ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 12 жовтня 2021 року - без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у випадках, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України, шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

          Суддя-доповідач                                                                         А.М. Горяйнов                                                                 

Судді                                                                                            В.В. Файдюк            

                                                                                                    Є.В. Чаку