УХВАЛА
ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

02 червня 2022 року                                                                                                        
м. Київ
 
справа № 755/30014/14-к
провадження № 51-5237 км 19
Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати 
Касаційного кримінального суду у складі:
 
головуючого судді                        ОСОБА_1 ,
суддів                                               ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , 
за участю:
секретаря 
судового засідання                  ОСОБА_4 ,
прокурора                                ОСОБА_5 ,
розглянув у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за касаційною скаргою засудженого ОСОБА_6 на ухвали Дніпровського районного суду м. Києва від 08 квітня 2021 року та Київського апеляційного суду від 13 липня 2021 року щодо перегляду вироку Апеляційного суду м. Києва від 10 березня 2016 року стосовно нього за нововиявленими обставинами.
Зміст оскаржених судових рішень і встановлені судами першої та апеляційної інстанцій обставини
Вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 06 березня 2015 року ОСОБА_6 засуджено за вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 189 КК України, до покарання у виді обмеження волі на строк 1 рік.
На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_6 звільнено від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.
10 березня 2016 року Апеляційний суд м. Києва скасував вирок суду першої інстанції стосовно ОСОБА_6 у частині призначеного покарання та ухвалив новий, за яким призначив обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі на строк 1 рік. На підставі ст. 75 КК України звільнив ОСОБА_6 від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.
Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 березня 2017 року вказаний вирок суду апеляційної інстанції стосовно ОСОБА_6 залишено без зміни.
05 квітня 2021 року ОСОБА_6 звернувся до суду першої інстанції із заявою про перегляд вироку Дніпровського районного суду м. Києва від 06 березня 2015 року стосовно нього за нововиявленими обставинами.
Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 08 квітня 2021 року, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного суду від 13 липня 2021 року, повернуто заяву ОСОБА_6 про перегляд вироку Дніпровського районного суду м. Києва від 06 березня 2015 року стосовно нього за нововиявленими обставинами.
Вимоги касаційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала
У касаційній скарзі засуджений ОСОБА_6 , не погоджуючись із судовими рішеннями через істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, просить їх скасувати. Свої вимоги засуджений мотивує тим, що суд першої інстанції безпідставно повернув його заяву про перегляд вироку Дніпровського районного суду м. Києва від 06 березня 2015 року стосовно нього за нововиявленими обставинами та постановив ухвалу, яка є незаконною, необґрунтованою та невмотивованою. Крім того, посилається на те, що суд апеляційної інстанції, не врахувавши доводів його апеляційної скарги, ухвалив рішення, яке не відповідає вимогам КПК України.
Обставини, встановлені під час розгляду кримінального провадження судом касаційної інстанції
Під час підготовки кримінального провадження до касаційного розгляду стало відомо про те, що ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 помер.
Факт його смерті підтверджено копією актового запису про смерть № 21236 від 05 жовтня 2021 року.
Позиції учасників судового провадження
Прокурор просив закрити касаційне провадження у зв`язку зі смертю ОСОБА_6 .
Мотиви Суду
Відповідно до ч. 1 ст. 36 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02 червня 2016 року № 1402-VIII Верховний Суд забезпечує сталість та єдність судової практики у порядку та спосіб, визначені процесуальним законом. Реалізація цього завдання відбувається, зокрема, шляхом здійснення правосуддя, під час якого Верховний Суд у своїх рішеннях висловлює правову позицію щодо правозастосування, орієнтуючи в такий спосіб судову практику на однакове застосування норм права.
Згідно з висновком Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду, викладеним в ухвалі від 16 січня 2019 року (провадження № 51-4744 кмо 18, справа № 761/33482/16-к), у випадку смерті засудженого відкрите за його скаргою касаційне провадження підлягає закриттю, крім випадків, якщо воно, з урахуванням меж перегляду судом касаційної інстанції, визначених ст. 433 КПК України, є необхідним для реабілітації померлого.
Позиція Об`єднаної палати, крім іншого, полягає у тому, що смерть засудженого у більшості випадків робить касаційне провадження безпредметним, оскільки застосування до особи, яка померла, кримінально-правових наслідків діяння є неможливим. 
Однак, з огляду на принцип верховенства права та інші засади кримінального провадження, касаційне провадження не може бути закрито, а підлягає продовженню у випадках, якщо з урахуванням меж перегляду судом касаційної інстанції, визначених ст. 433 КПК України, це буде необхідно в цілях реабілітації засудженого, який помер, або з метою захисту прав, свобод чи інтересів інших осіб.
Під необхідністю реабілітації особи слід розуміти надання можливості довести невинуватість померлої особи у вчиненні злочину після її смерті. Така процедура передбачає звернення членів сім`ї, близьких родичів або інших осіб, які пов`язані з померлим тісними особистими стосунками, з відповідною заявою до суду, в якій висловлюється бажання продовжити кримінальне провадження з метою реабілітації.
Проте після смерті засудженого до суду касаційної інстанції ні члени його сім`ї, ні близькі родичі, ані інші особи, які пов`язані з померлим тісними особистими стосунками, не зверталися із заявами щодо продовження розгляду даного кримінального провадження у зв`язку з реабілітацією ОСОБА_6 , тому Судом не встановлено підстав для продовження касаційного розгляду саме з метою реабілітації померлого. 
За матеріалами кримінального провадження, до суду касаційної інстанції з касаційною скаргою звернувся засуджений ОСОБА_6 . У своїй касаційній скарзі засуджений ставив питання про необхідність скасування судових рішень через істотне порушенням вимог кримінального процесуального закону.
Іншими учасниками кримінального провадження судові рішення в касаційному порядку не оскаржувались.
Враховуючи вищенаведене, Суд приходить до висновку про необхідність закриття касаційного провадження за касаційною скаргою засудженого ОСОБА_6 .
Керуючись статтями 434, 436, 441 КПК України, Суд 
постановив:
Касаційне провадження за касаційною скаргою засудженого ОСОБА_6 на ухвали Дніпровського районного суду м. Києва від 08 квітня 2021 року та Київського апеляційного суду від 13 липня 2021 року щодо перегляду вироку Апеляційного суду м. Києва від 10 березня 2016 року стосовно нього за нововиявленими обставинами закрити.
Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, є остаточною і оскарженню не підлягає.
 
Судді:

ОСОБА_1                              ОСОБА_2                     ОСОБА_3