Справа № 448/377/22                                Головуючий у 1 інстанції: Гіряк С.І. 
Провадження № 33/811/601/22                 Доповідач в 2-й інстанції: Стельмах І. О. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 червня 2022 року Львівський апеляційний суд у складі:

судді - Стельмаха І.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 204-1 КУпАП за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Мостиського районного суду Львівської області від 16 травня 2022 року,

                                               в с т а н о в и в :

Постановою судді Мостиського районного суду Львівської області від 16 травня 2022 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204-1 КУпАП.
Адміністративну справу відносно ОСОБА_1 закрито, звільнено від адміністративної відповідальності на підставі ст. 22 КУпАП, обмежившись усним зауваженням.
Згідно з постановою 15 квітня 2022 року о 00:30 год. у міжнародному пункті пропуску для автомобільного сполучення «Шегині», територія Шегинівської ОТГ Яворівського району Львівської області, під час проходження прикордонного контролю на виїзд з України в Республіку Польща була виявлена особа, яка пред`явила на паспортний контроль паспорт громадянина Канади для виїзду за кордон серії НОМЕР_1 виданий 05 жовтня 2017 на ім`я ОСОБА_1 ( ОСОБА_1 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 . В ході додаткового вивчення та перевірки бази даних «Ризик» встановлено, що особа є громадянином України, останній раз перетнув кордон на в`їзд в Україну 25.10.2021 по паспорту громадянина України для виїзду за кордон НОМЕР_2 . Під час проведення співбесіди особі було доведено, що у відповідності до ЗУ «Про громадянство», встановленим порядком громадянства України не позбулась. Документ, що підтверджує наявність українського громадянства: паспорт громадянина України для виїзду за кордон НОМЕР_2 виданий 18.02.2019.
На постанову судді ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову судді скасувати, закрити проваддження у справі у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.
В обґрунтування апеляційної скарги покликається на те, що у протоколі не вказано яке саме порушення згідно з диспозицією ст. 204-1 КУпАП ним вчинено.
Зазначає, що він не здійснював чи намагався здійснити перетин державного кордону без документів (ним було пред`явлено паспорти: громадянина Канади для виїзду за кордон та паспорт громадянина України для виїзду за кордон).
Він не приховував на пункті прикордонного контролю, що у нього є дані документи, його особу було встановлено саме за допомогою паспорта. Паспорт громадянина Канади, є офіційним документом, достовірність якого ніким не оспорювалася та не оспорюється.
Також він не здійснював чи намагався здійснити перетин державного кордону з використанням підробленого документа чи таких, що містять недостовірні відомості про особу. У протоколі не вказано, що будь-який з пред`явлених ним паспортів є підробленим чи таким, що містить недостовірні відомості.
На пункті прикордонного контролю, він не вчинив жодного правопорушення, усі необхідні документи необхідні для перетину кордону у нього були наявні, жодних підроблених документів він не пред`являв. Він зазначав, що є громадянин Канади, постійно працює та проживає в Канаді, а також, що не придатний до проходження військової служби.
За наслідком складення протоколу, його було передано слідчооперативній групі поліції м. Мостиська та представнику військового комісаріату.
Представник військового комісаріату виписав йому повістку, після чого він повторно пройшов медичний огляд, комісію, отримав тимчасове посвідчення військовозобов`язаного № НОМЕР_3 , відповідно до якого є непридатним до військової служби із виключенням з військового обліку.
Вважає, що будь-яких доказів на підтвердження вчинення ним правопорушення, матеріали справи не містять.
ОСОБА_1 , захисник Маланюк О.Я. в судове засідання не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи були повідомленні належним чином.
У поданій апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить розглядати справу без його участі.
Відповідно до ч. 6 ст. 294 КУпАП за таких обставин неявка ОСОБА_1 та його захисника Маланюка О.Я. в судове засідання апеляційного суду не перешкоджає розгляду справи.
Перевіривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи, апеляційний суд вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з таких підстав.
Дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ч. 1 ст. 204-1 КУпАП, як спроба незаконного перетинання кордону України без відповідних документів, й з таким висновком погодився суд першої інстанції, визнавши ОСОБА_1 винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204-1 КУпАП.
Разом з цим суддя врахувавши характер вчиненого правопорушення, зокрема те, що наслідки такого не завдали значної шкоди суспільним або державним інтересам, правам та свободам інших осіб, беручи до уваги особу порушника, ступінь його вини та майновий стан, а також відсутність обставин, що обтяжують відповідальність, його поведінку після вчинення адміністративного правопорушення, котрий відповідно до врученої йому повістки у військовий комісаріат м. Івано-Франківська, пройшов повторний медичний огляд, комісію та отримав тимчасове посвідчення військовозобов`язаного, згідно якого непридатний до військової служби із виключенням з військового обліку й за таких обставин суддя дійшов висновку, що ОСОБА_1 слід звільнити від адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 204-1 КУпАП, у зв`язку з малозначністю вчиненого правопорушення відповідно до ст. 22 КУпАП, провадження у справі закрити.
З таким висновком погоджується й апеляційний суд.
Разом з тим, апеляційний суд не погоджується з доводами апеляційної скарги про відсутність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204-1 КУпАП.
Висновок судді про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204-1 КУпАП, є обґрунтованим і відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується сукупністю зібраних і перевірених у судовому засіданні доказів, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення від 15 квітня 2022 року серії ЗхРУ №136353 (а.с. 4);
рапортами начальника 1 групи інспекторів прикордонного контролю віпс «Шегині» (тип А) впс «Шегині» (типу Б) Бєлікової К. (а.с. 5).
Доводи апелянта про невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права, апеляційний суд вважає безпідставними й до уваги не бере.
При розгляді справи в суді першої інстанції порушень норм матеріального чи процесуального права допущено не було.
Суддя відповідно до ст.ст. 245, 280 КУпАП повно й всебічно з`ясував усі обставини, що мали значення для правильного вирішення справи. Докази, які лягли в основу судового рішення, були досліджені суддею в ході судового розгляду й отримали належну оцінку.
Викладені у постанові судді висновки відповідають фактичним обставинам справи.

Покликання ОСОБА_1 в апеляційні скарзі на те, що в постанові судді не вказано жодної дії, вчиненої ним, що підпадає під ознаки об`єктивної сторони правопорушення, передбаченого ст. 204-1 КУпАП, є безпідставним і апеляційний суд до уваги не бере.
Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 204-1 КУпАП, полягає у перетинанні або спробі перетинання державного кордону України будь-яким способом поза пунктами пропуску через державний кордон України або в пунктах пропуску через державний кордон України без відповідних документів або з використанням підробленого документа чи таких, що містять недостовірні відомості про особу, чи без дозволу відповідних органів влади.
Відповідно до ст.ст. 2, 3 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» документами, що дають право громадянину України на виїзд з України і в`їзд в Україну, є: паспорт громадянина України для виїзду за кордон; дипломатичний паспорт України; службовий паспорт України; посвідчення особи моряка; посвідчення члена екіпажу; посвідчення особи на повернення в Україну (дає право на в`їзд в Україну). У передбачених міжнародними договорами України випадках замість документів, зазначених у частині першій цієї статті, для виїзду з України і в`їзду в Україну можуть використовуватися інші документи. Перетинання громадянами України державного кордону України здійснюється в пунктах пропуску через державний кордон України після пред`явлення одного з документів, зазначених у статті 2 цього Закону. Правила перетинання державного кордону України громадянами України встановлюються Кабінетом Міністрів України відповідно до цього Закону та інших законів України.
Згідно з п.2 Правил перетинання державного кордону громадянами України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 27 січня 1995 р. № 57, перетинання громадянами України державного кордону здійснюється в пунктах пропуску через державний кордон та пунктах контролю, якщо інше не передбачено законом, за одним з таких документів, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну: 1) паспорт громадянина України для виїзду за кордон; 2) дипломатичний паспорт; 3) службовий паспорт; 4) проїзний документ дитини (чинний протягом строку, на який він виданий); 5) посвідчення особи моряка; 6) посвідчення члена екіпажу.
Оскільки громадянин України ОСОБА_1 під час перетину державного кордону України у міжнародному пункті пропуску для автомобільного сполучення «Шегині» всупереч ст.ст. 2, 3 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України», п.2 Правил перетинання державного кордону громадянами України пред`явив для паспортного контролю на виїзд з України паспорт громадянина Канади для виїзду за кордон, а не паспорт громадянина України для виїзду за кордон (який є відповідним для громадян України документом), то суд першої інстанції обгрунтовано визнав його винним у тому, що він вчинив спробу незаконного перетинання державного кордону України в пункті пропуску через державний кордон України без відповідних документів (такі дії становлять об`єктивну сторону правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204-1 КУпАП), й з таким висновком погоджується суд апеляційної інстанції.
Доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_1 пред`явив і паспорт громадянина Канади і паспорт громадянина України не відповідають дійсності, оскільки те, що ОСОБА_1 є громадянином України було виявлено лише в ході додаткового вивчення та перевірки бази даних «Ризик» та встановлено, що ОСОБА_1 є громадянином України та останній раз перетинав кордон на в`їзд в Україну 25.10.2021 по паспорту громадянина України для виїзду за кордон НОМЕР_2 .
Зібрані у справі докази в їх сукупності відповідають критерію належності, допустимості та достатності для прийняття рішення про наявність у діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204-1 КУпАП.
Доводи апеляційної скарги про помилковість та необґрунтованість висновку суду першої інстанції є безпідставними.
Апеляційна скарга не містить правових підстав для скасування судового рішення.
З огляду на викладене апеляційний суд дійшов висновку про необґрунтованість апеляційної скарги. Судове рішення є законним, обґрунтованим та вмотивованим, і підстав для його скасування немає.
Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Постанову судді Мостиського районного суду Львівської області від 16 травня 2022 року щодо ОСОБА_1 залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_1 - без задоволення.
Постанова апеляційного суду є остаточною, оскарженню не підлягає.

Суддя
Львівського апеляційного суду                                         І.О. Стельмах