ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 травня 2022 року	Львів	Справа № 260/7566/21 пров. № А/857/5417/22	

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: 

головуючого-судді                    Кузьмича С. М.,
суддів                                        Матковської З.М., Улицького В.З., 

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Львові справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 07 лютого 2022 року (ухвалене головуючим – суддею Дору Ю.Ю. у м. Ужгород) у справі № 260/7566/21 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Закарпатського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача - Головного управління пенсійного фонду України в Закарпатській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,

                                                       ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із адміністративним позовом до відповідача в якому просив:
визнати протиправними дії Закарпатського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки щодо відмови ОСОБА_1 в оформленні та наданні до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області оновленої довідки про розмір грошового забезпечення станом на 5 березня 2019 року, відповідно до вимоги ст.ст. 43 і 63 Закону України від 09.04.1992 №2262-12 «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», положень Постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», із обов`язковим зазначенням відомостей про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії, для здійснення обчислення та перерахунку з 01.04.2019 основного розміру його пенсії та зобов`язати підготувати та надати та направити таку.
В обґрунтування позовних вимог вказував на те, що позивач з 1992 року перебуває на обліку в ГУ ПФУ в Закарпатській області та отримую пенсію за вислугу років згідно Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». З моменту звільнення з військової служби у запас отримував пенсію з урахуванням всіх додаткових видів грошового забезпечення, що виплачувалися під час проходження служби. З 01.05.2011 виплата пенсії йому зупинена в зв`язку з виїздом на постійне місце проживання за кордон. 02.02.2021 виплата пенсії згідно Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» було поновлено. Однак після поновлення виплати пенсії в її розмір не було включено окремі види надбавок і доплат, встановлених при виході на пенсію. 22.11.2021, з метою отримання оновленої довідки для проведення перерахунку пенсії з 01.04.2019 адвокатом подано відповідну заяву, за результатами розгляду якої листом Закарпатського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки № 8673/9 від 25.11.2021 повідомлено, що після набрання законної сили рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 12.12.2018 по справі №826/3858/18 до військового комісаріату списки осіб, із зазначенням особи позивача, пенсії яких підлягають перерахунку від ГУ ПФУ в Закарпатській області не надходили. Тому підстави для видачі оновленої довідки відсутні. Відтак вважає, що відмова відповідача у видачі оновленої довідки про грошове забезпечення для перерахунку пенсії з 01.04.2019 р. є протиправною.
Рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 07.02.2022 в задоволенні адміністративного позову відмовлено. 
Приймаючи оскаржене рішення суд першої інстанції виходив з того, що відсутні підстави для надання до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області довідки про розмір грошового забезпечення ОСОБА_2 , станом на 05.03.2019 у відповідності до вимог статей 43 і 63 Закону України від 09.04.1992 № 2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», статті 9 Закону України від 20.12.1991 № 2011-XII «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» та з урахуванням положень постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», із обов`язковим зазначенням відомостей про розміри щомісячних додаткових видів і ротового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії, для проведення перерахунку з 01.04.2019 основного розміру його пенсії.
Вказане рішення в апеляційному порядку оскаржив позивач, у апеляційній скарзі покликається на те, що оскаржуване рішення винесене з порушенням норм процесуального та матеріального права з неповним з`ясуванням обставин справи та є незаконним, просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги.
Відзив на апеляційну скаргу поданий не був. Відповідно до ч. 4 ст. 304 КАС України, відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.
Оскільки апеляційна скарга подана на рішення суду першої інстанції, яке ухвалено в порядку спрощеного позовного провадження, колегія суддів, керуючись п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України, вирішила розглядати справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.
Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції — без змін, з наступних підстав.
З матеріалів справи слідує, що позивач з 1992 року перебуває на обліку в ГУ ПФУ в Закарпатській області та отримую пенсію за вислугу років згідно Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (копія пенсійного посвідчення додається). 
З моменту звільнення з військової служби у запас позивач отримував пенсію з урахуванням всіх додаткових видів грошового забезпечення, що виплачувалися під час проходження служби. 
З 01.05.2011 виплата пенсії ОСОБА_2 була зупинена в зв`язку з виїздом на постійне місце проживання за кордон. 
02.02.2021 виплата пенсії згідно Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» позивачу було поновлено. Після поновлення виплати пенсії позивача в її розмір не було включено окремі види надбавок і доплат, встановлених при виході на пенсію. 
Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 12.12.2018, яке набрало законної сили 05.03.2019, постанова Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 № 103 була визнана нечинною. 
ОСОБА_2 вважаючи, що після поновлення виплати пенсії виникли підстави для перерахунку моєї пенсії з урахуванням щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії 22.11.2021, з метою отримання оновленої довідки для проведення перерахунку пенсії з 01.04.2019 подав через представника відповідну заяву, за результатами розгляду якої листом Закарпатського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки № 8673/9 від 25.11.2021 повідомлено, що після набрання законної сили рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 12.12.2018 по справі № 826/3858/18 до військового комісаріату списки осіб, із зазначенням особи позивача, пенсії яких підлягають перерахунку від ГУ ПФУ в Закарпатській області не надходили. Тому підстави для видачі оновленої довідки відсутні.
Позивач, вважаючи такі дії відповідача протиправними, звернувся до суду з відповідними позовними вимогами.
Перевіряючи законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції виходить з наступного.
Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Частина 1 ст. 9 Закону України № 2011-XII «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» визначає, що держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.
Відповідно до ч. 2 ст. 9 Закону України № 2011-XII «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», до складу грошового забезпечення входять: - посадовий оклад, оклад за військовим званням; - щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); - одноразові додаткові види грошового забезпечення.
Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця. Грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону (ч. 3 ст. 9 Закону № 2011-ХІІ).
Статтею 43 Закону України від 09.04.1992 № 2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» (далі - Закон № 2262-XII) передбачено, що пенсії особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей обчислюються з розміру грошового забезпечення, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до ч.ч.1, 2 ст. 63 Закону №2262-XII, перерахунок раніше призначених пенсій військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей у зв`язку із введенням в дію цього Закону провадиться за документами, що є у пенсійній справі, а також додатковими документами, поданими пенсіонерами на час перерахунку.
Якщо пенсіонер згодом подасть додаткові документи, які дають право на подальше підвищення пенсії, то пенсія перераховується за нормами цього Закону. При цьому перерахунок провадиться за минулий час, але не більш як за 12 місяців з дня подання додаткових документів і не раніше, ніж з дня введення в дію цього Закону.
Згідно ч.4 ст.63 Закону №2262-XII, усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України. У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій.
З набуттям чинност постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 № 103 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб» (далі - Постанова № 103), відповідними державними установами було розпочато роботу з перерахунку пенсій в тому числі пенсій осіб звільнених з військової служби, пенсії яким призначені згідно умов Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 №2262-ХП.
Законом №2262-XII  Кабінету Міністрів України, як органу виконавчої влади, делеговано функції визначення умов та порядку проведення перерахунку пенсії особам звільненим з військової служби.
Постановою Кабінету Міністрів України від 13.02.2008 № 45 було затвердженого Порядок проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (далі - Порядок № 45).
Пунктом 2 Порядку № 45, встановлено, що Головні управління Пенсійного фонду України складають списки за формою згідно з додатком 1 та подають їх органам, які уповноважені рішеннями керівників державних органів (далі - уповноважені органи) видавати довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії.
Відповідно до п. 3 Порядку №4 5, в редакції Постанови № 103, на підставі списків уповноважені органи готують довідки про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсій, для кожної особи, зазначеної в списку» за формою згідно з додатками 2 і 3 (далі - довідки) та у місячний строк подають їх головним управлінням Пенсійного фонду України.
Отже, чинним законодавством передбачено, що видача довідок про розмір грошового забезпечення здійснюється уповноваженим органом після надходження відповідного списку осіб, пенсії яких підлягають перерахунку.
Окрім цього, скасування з 05.03.2019 в судовому порядку пунктів 1, 2 постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 № 103 на підставі постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 05.03.2019, в адміністративній справі № 826/3858/18 не впливає на результат розгляд даної справи, оскільки алгоритм дій державних органів під час проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечену осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», передбачений Порядком № 45, не змінився. У зв`язку з прийняттям постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 № 103 Порядок № 45 в редакції до внесення змін постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 № 103 також передбачав, що на підставі списків уповноважені органи готували для перерахунку пенсії довідки про розмір грошового забезпечення кожної особи, зазначеної в списку, ;за формою згідно із додатком 2 (далі - довідка) та у місячний строк подавали їх головним управлінням Пенсійного фонду України. Головні управління Пенсійного фонду України здійснювали перерахунок пенсії на підставі довідок, що надійшли від обласних військових комісаріатів, в яких визначено розмір грошового забезпечення для такого .перерахунку. Форма довідки про розмір грошового забезпечення кожної особи, зазначеної в списку, в тому числі складові грошового забезпечення, визначалася у додатку 2 Порядку № 45.
При цьому, суд першої інстанції вірно звернув увагу, що при проведенні перерахунку пенсій у березні 2018 року позивач був відсутній у списку осіб, пенсія яким підлягала перерахунку, у звязку з прийняттям КМУ Постанови № 103, що надійшов від Головного управління ПФУ в Закарпратській області та відповідно до якого на той час Закарпатським обласним військовим комісаріатом було сформовано та надано до органів ПФУ довідки про грошове забезпечення військовослужбовців для проведення перерахунку їх пенсій (відповідно до списку).
Як зазначає сам позивач у своїй позовній заяві виплата йому пенсії, призначеної відповідно до ст. 12 Закону України №2262-XII «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» була припинена починаючи з 01.05.2011 у зв`язку з виїздом на постійне місце проживання до іншої країни (Угорщина), та поновлена за його заявою починаючи з 02.02.2021, що підтверджується і матеріалами справи.
Водночас, свої позовні вимоги ОСОБА_2 обгрунтовує тим, що відповідо до рішення Окружного адміністративного суду м. Києва, яке набрало законної сили 05.03.2019, яким визнано нечинною Постанову КМУ № 103, після поновлення виплати йому пенсії, у нього виникли підстави для перерахунку пенсії з урахуванням щомісячних додаткових видів гр зшового забезпечення та премії.
Проте, скасовані Рішенням № 826/3858/18 положення нормативно-правових актів Уряду стосувалися правомірності проведення з 01.01.2018 перерахунку пенсій, призначених за нормами Закону до 01.03.2018, умов і розмірів виплат перерахованих пенсій, з урахуванням грошового забезпечення, встановленого, зокрема Постановою № 704.
Разом з цим, у випадку позивача, як зазначено вище, не було проведено перерахунку пенсії, відповідно до Постанови № 704, оскільки у 2018 році він не отримував пенсію в Україні відповідно до Закону №2262-XII.
Колегія суддів поділяє висновок суду першої інстанції, що у рішенні Верховного Суду України від 17.12.2019 у зразковій справі № 160/8324/19 (на яке посилається позивач) йдеться про зобов`язання уповноважених органів видавати оновлені довідки (тобто на підставі раніше виданих довідок станом на 01.03.2018 року) станом на 05.03.2019.
Однак, згідно матеріалів справи, станом на 05.03.2019 року пенсія позивачу згідно Закону №2262-XII  не виплачувалась.
Відтак апеляційний суд погоджується з твердженням суду першої інстанції, що доводи позивача, викладені ним у позовній заяві не відповідають дійсності, оскільки випадок позивача не є типовим, спірні правовідносини не відповідають ознакам, викладеним у наведених позивачем на обґрунтування своїх вимог, рішеннях судів в тому числі і Верховного Суду України.
А тому, визнання протиправним та нечинним пунктів 1. 2 Постанови № 103 та набрання законної сили вищезгаданим рішенням суду 05.03.2019, не створює для відповідача обов`язку скласти та надати до ГУ ПФУ в Закарпатській області довідку про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії позивачу.
Таким чином, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження та спростовуються висновками суду першої інстанції, які зроблені на підставі повного, всебічного та об`єктивного аналізу відповідних правових норм та фактичних обставин справи.
Згідно позиції Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформованої, зокрема у справах «Салов проти України» (заява № 65518/01; пункт 89), «Проніна проти України» (заява № 63566/00; пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (заява № 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) серія A. 303-A; пункт 29).
Відповідно до ч. 2 ст. 6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини, а ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачає, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.
Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Зважаючи на викладене вище, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції було правильно встановлено обставини справи та ухвалено судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому апеляційну скаргу належить залишити без задоволення, а рішення суду — без змін. Доводи апеляційної скарги не спростовують рішення суду першої інстанції.
Щодо розподілу судових витрат, то такий у відповідності до ст.139 КАС України не здійснюється.
Керуючись статтями 139, 229, 243, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, -

                                                      ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 07 лютого 2022 року у справі № 260/7566/21 – без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає. Крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої  статті 328 КАС України.

Головуючий суддя	 	С. М. Кузьмич 	
судді	 	З. М. Матковська 	
 	 	В. З. Улицький