ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 640/7848/20                                                                  Суддя (судді) першої інстанції: Мазур А.С.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
  16 серпня 2022 року                                                                                            м. Київ
Шостий апеляційний адміністративний суд в складі: головуючого судді - Лічевецького І.О., суддів - Аліменка В.П., Оксененка О.М., при секретарі - Рейтаровській О.С., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Державної податкової служби України на рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 12 січня 2022 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державної податкової служби у місті Києві про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,
                                                                                                                      В С Т А Н О В И В
ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ГУ ДПС у м. Києві, в якому просив визнати протиправним та скасувати податкові повідомлень-рішень №0304814-1310-2657 від 27.06.2019, №0165198-1310-2657-2018 від 20.05.2019.
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що контролюючим органом нараховано позивачу заборгованість по транспортному податку за 2018 та 2019 роки, оскаржувані податкові повідомлення-рішення від 27.06.2019 року та 20.05.2019 року направлені позивачу на невірну адресу, а саме: АДРЕСА_1 , а тому грошове зобов`язання не набуло статусу узгодженого тому відсутні підстави для стягнення податкового боргу по транспортному податку.
Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 12 січня 2022 року адміністративний позов задоволено повністю.
Не погоджуючись із ухваленим рішенням, відповідачем подано апеляційну скаргу, в якій він просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти постанову, якою у задоволенні позовних вимог відмовити повністю.
Апеляційна скарга мотивована порушенням судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.
Так, на підтвердження своєї позиції апелянт зазначає, що оскаржувані податкові повідомлення-рішення направлені на адресу позивача відповідно до інформації наявної в базах даних органів ДПС, тому контролюючий орган не погоджується із висновками суду відносно помилковості адреси, а також зазначає, що позивач ухиляється від здійснення свого обов`язку і вимог законодавства щодо сплати транспортного податку.
Апелянт вказує, що позивач є власником транспортного засобу, який є об`єктом оподаткування відповідно до вимог п.п 267.6.1 п. 267.6 ст.267 ПК України.
Ухвалою колегії Шостого апеляційного адміністративного суду від 30 травня  2022 року відкрито провадження за апеляційною скаргою Головного управління ДПС у м. Києві, призначено справу до розгляду в порядку письмового провадження. 
Від позивача відзив на апеляційну скаргу не надходив, що не перешкоджає розгляду справи за наявними у ній  матеріалами.
Відповідно до   статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України справа переглядається колегією суддів в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, повно та всебічно дослідивши обставини справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.
Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 є власником транспортного засобу, а саме: легкового автомобіля марки Toyota Land Cruiser 200, 2018 року випуску, об`єм двигуна - 4461 куб.см., ДНЗ - НОМЕР_1.
Контролюючим органом відповідно до приписів підпункту 267.6.2 пункту 267.6 статті 267 Податкового кодексу України прийнято оскаржуване податкове повідомлення-рішення від 20.05.2019 № 0165198-1310-2657 про стягнення податкового зобов`язання розмірі 2083,33 грн., податкове повідомлення-рішення від 27.06.2019 № 0304814-1310-2657 про стягнення податкового зобов`язання розмірі у розмірі 25 000,00 грн.
Головне управління ДПС у м. Києві листом №718/АДВ/26-15-33 надало відповідь на адвокатський запит представника позивача, в якому повідомило, що податкові повідомлення-рішення №0304814-1310-2657 від 27.06.2019 та    №0165198-1310-2657-2018 від 20.05.2019 були надіслані позивачу рекомендованим повідомленням про вручення на поштову адресу: АДРЕСА_1 та повернулися «за закінченням терміну зберігання» 22.07.2019 року, про що свідчить копія рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення.
Вважаючи вказані податкові повідомлення-рішення неврученими, а грошові зобов`язання неузгодженими, позивач звернувся із даним позовом до суду.
Надаючи оцінку спірним правовідносинам, колегія суддів уважає за необхідне зазначити наступне.
Відповідно до  статті 19 Конституції України  органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені        Конституцією        та законами України.
Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює Податковий кодекс України.
Відповідно до пункту 6.1 статті 6 Податкового кодексу України податком є обов`язковий, безумовний платіж до відповідного бюджету, що справляється з платників податку відповідно до цього Кодексу.
Статтею 67 Податкового кодексу України   (надалі за текстом - ПК України)      встановлено, що кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.
В силу приписів підпункту 267.1.1 пункту 267.1 статті 267 ПК України платниками транспортного податку є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які мають зареєстровані в Україні згідно з чинним законодавством власні легкові автомобілі, що відповідно до підпункту 267.2.1 пункту 267.2 цієї статті є об`єктами оподаткування.
Обчислення суми податку з об`єкта/об`єктів оподаткування фізичних осіб здійснюється контролюючим органом за місцем реєстрації платника податку (підпункт 267.6.1 пункту 267.6 статті 267 Податкового кодексу України).
Згідно із приписами підпункту 267.2.1. пункту 267.2 статті 267 ПК України визначено, що об`єктом оподаткування є легкові автомобілі, з року випуску яких минуло не більше п`яти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 375 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року.
Таким чином, законодавцем визначено вичерпний перелік критеріїв віднесення автомобіля до об`єкту оподаткування транспортним податком.
Згідно із пп.    267.3.1    п.    267.3    ст.    267 ПК України    базою оподаткування є легковий автомобіль, що є об`єктом оподаткування відповідно до пп. 267.2.1 п. 267.2 цієї статті.
Згідно з підпунктом 267.6.2 пункту 267.6 статті 267 Податкового кодексу України податкове/податкові повідомлення-рішення про сплату суми/сум податку та відповідні платіжні реквізити надсилаються (вручаються) платнику податку контролюючим органом за місцем його реєстрації до 1 липня року базового податкового (звітного) періоду (року).
У свою чергу підпунктом 267.8.1 пункту 267.7 статті 267 Податкового кодексу України передбачено, що транспортний податок сплачується фізичними особами - протягом 60 днів з дня вручення податкового повідомлення-рішення.
Згідно з пунктом        58.3        статті        58 ПК України, податкове повідомлення-рішення вважається надісланим (врученим) платнику податків, якщо його передано посадовій особі такого платника податків під розписку або надіслано листом з повідомленням про вручення.
Податкове повідомлення-рішення вважається надісланим (врученим) фізичній особі, якщо його вручено їй особисто чи її законному представникові або надіслано на адресу за місцем проживання або останнього відомого її місцезнаходження фізичної особи з повідомленням про вручення. У такому самому порядку надсилаються податкові вимоги та рішення про результати розгляду скарг.
У разі коли пошта не може вручити платнику податків податкове повідомлення-рішення або податкові вимоги, або рішення про результати розгляду скарги через відсутність за місцезнаходженням посадових осіб, їх відмову прийняти податкове повідомлення-рішення або податкову вимогу, або рішення про результати розгляду скарги, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, податкове повідомлення-рішення або податкова вимога, або рішення про результати розгляду скарги вважаються врученими платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причин невручення.
У разі якщо вручити податкове повідомлення - рішення неможливо через помилку, допущену контролюючим органом, податкове повідомлення - рішення вважається таким, що не вручено платнику податків.
  Як вбачається з наявної у матеріалах справи копії паспорту позивача, з 26.10.1995 року місцем проживання останнього є: АДРЕСА_2 .
Водночас, податкові повідомлення-рішення надіслані за адресою АДРЕСА_1 , у зв`язку з чим поштове відправлення повернулось на адресу контролюючого органу з відміткою «за закінченням терміну зберігання».
Проте, колегія суддів звертає увагу, що при розгляді справи судом першої інстанції не досліджено питання законності і обґрунтованості винесення податкових повідомлень-рішень. 
З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 є власником транспортного засобі, а саме: легковий автомобіль марки Toyota Land Cruiser 200, 2018 року випуску, об`єм двигуна - 4461 куб.см., ДНЗ - НОМЕР_1.
Даний транспортний засіб міститься в Переліку легкових автомобілів, з року випуску яким минуло не більше п`яти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 375 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня 2018 та 2019 роки.
Дослідивши матеріали справи, колегія суддів встановила, що позивачем не заперечується факт віднесення його автомобіля до об`єкту оподаткування транспортним податком в 2018-2019 роках. Позивач лише зазначає про протиправність оскаржуваних рішень виключно на тій підставі, що вони направлені на іншу адресу.
Разом з тим, питання чи набуло податкове зобов`язання статусу податкового боргу не є предметом спору у цій справі.
Так само і питання стягнення податкового боргу виходить за межі заявлених позовних вимог. 
Виходячи із зазначеного, суд апеляційної інстанції встановив, що податковим органом на законних підставах винесено податкові повідомлення-рішення №0304814-1310-2657 від 27.06.2019, №0165198-1310-2657-2018 від 20.05.2019, які не можуть визнаватись протиправними на підставах та доводах позивача.
Згідно зі статтею 242 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
За такого правового регулювання та обставин справи, ухвалене у справі судове рішення підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови про відмову у задоволенні позовних вимог.
Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.
Згідно з частиною 1 статті 317 КАС України підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є, зокрема, неправильне застосування норм матеріального права.
Керуючись статтями 315, 317, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,
П О С Т А Н О В И В

Апеляційну скаргу Головного управління Державної податкової служби у місті Києві задовольнити.
Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 12 січня 2022 року скасувати та ухвалити нове судове рішення.
У задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.
Постанова    суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 5  статті 328 КАС України.

Головуючий                    суддя                                        І.О.Лічевецький

Суддя                                        В.О.Аліменко

                                  
                                  Суддя                                        О.М.Оксененко