ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

29 червня 2022 року 	м. Дніпро	справа № 280/2403/20(СН/280/68/21)	

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді  Щербака А.А. (доповідач),
                               суддів:  Баранник Н.П., Малиш Н.І.,     
розглянувши в порядку письмового провадження апеляційні скарги ОСОБА_1 та Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Запорізькій області на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 17 лютого 2022 року (суддя Садовий І.В.) у справі за позовом ОСОБА_1 до Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Запорізькій області, відокремленим підрозділом якого є Бердянське відділення Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування в Запорізькій області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії, - 

                                                                    ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернувся з позовом до Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Запорізькій області, відокремленим підрозділом якого є Бердянське відділення Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування в Запорізькій області, просив визнати протиправними (незаконними) дії відповідача щодо відмови в перерахунку позивачу щомісячних страхових виплат на підставі ст. ст. 42, 43, 45, ч. 1 п. 1 ст. 47, ч. 2 ст. 47 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування», Порядку обчислення середньої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення) для розрахунку виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26.09.2001 № 1266, з врахуванням наданих довідок: довідки - табелю виходів в шахту від 28.02.2020 за № 03-1157, довідки від 28.02.2020 за № 03-1152 про підтвердження поважної причини знаходження у відпустці без збереження заробітної плати;
Зобов`язати відповідача здійснити позивачу перерахунок щомісячних страхових виплат з дати встановлення професійного захворювання, тобто з 08.02.2017 згідно Порядку обчислення середньої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення) для розрахунку виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26.09.2001 № 1266, з врахуванням наданих довідок: довідки - табелю виходів в шахту від 28.02.2020 за № 03-1157, довідки від 28.02.2020 за № 03-1152 про підтвердження поважної причини знаходження у відпустці без збереження заробітної плати, враховуючи повноцінний середньомісячний заробіток, який позивач, як потерпілий, мав до ушкодження здоров`я з врахуванням раніше виплачених сум;
Зобов`язати відповідача призначити позивачу щомісячні страхові виплати з дати встановлення професійного захворювання, тобто з 08.02.2017 та виплатити заборгованість по страховим виплатам за період з 08.02.2017 по 17.03.2019.
Зобов`язати відповідача упродовж 15 днів з дня набрання постановою суду законної сили, подати до Запорізького окружного адміністративного суду звіт про виконання постанови суду;
Рішення суду звернути до негайного виконання
Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 17 лютого 2022 року позов задоволено частково.
Суд вирішив визнати протиправними дії Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Запорізькій області (69600, м. Запоріжжя, вул. Сєдова, буд.12, код ЄДРПОУ 41320207), відокремленим підрозділом якого є Бердянське відділення Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування в Запорізькій області (71116, Запорізька область, м. Бердянськ, вул. Волонтерів, буд.51, код ЄДРПОУ 41453962), які  полягають у призначенні позивачу щомісячних страхових виплат з 18.03.2019. 
Зобов`язати Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Запорізькій області (69600, м. Запоріжжя, вул. Сєдова, буд.12, код ЄДРПОУ 41320207), відокремленим підрозділом якого є Бердянське відділення Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування в Запорізькій області (71116, Запорізька область, м. Бердянськ, вул. Волонтерів, буд.51, код ЄДРПОУ 41453962) призначити ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; ідентифікаційний код НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ) щомісячні страхові виплати з дати встановлення професійного захворювання позивача, тобто з 08.02.2017 та виплатити заборгованість по страховим виплатам за період з 08.02.2017 по 17.03.2019. 
Визнати протиправною бездіяльність Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Запорізькій області (69600, м. Запоріжжя, вул. Сєдова, буд.12, код ЄДРПОУ 41320207), відокремленим підрозділом якого є Бердянське відділення Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування в Запорізькій області (71116, Запорізька область, м. Бердянськ, вул. Волонтерів, буд.51, код ЄДРПОУ 41453962), яка полягає у нездійсненні перерахунку ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) розміру щомісячних страхових виплат.
Зобов`язати Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Запорізькій області (69600, м. Запоріжжя, вул. Сєдова, буд.12, код ЄДРПОУ 41320207), відокремленим підрозділом якого є Бердянське відділення Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування в Запорізькій області (71116, Запорізька область, м. Бердянськ, вул. Волонтерів, буд.51, код ЄДРПОУ 41453962) здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; ідентифікаційний код НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ) розміру щомісячної страхової виплати з 08.02.2017, відповідно до Порядку обчислення середньої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення) для розрахунку виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням затвердженого   постановою Кабінету Міністрів України від 26.09.2001 № 1266 та висновків суду, викладених у мотивувальній частині цього рішення,   з урахування уже виплачених сум. 
В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.
Позивачем подана апеляційна скарга, просить рішення суду першої інстанції скасувати в частині вирішення позовних вимог про  зобов`язання відповідача здійснити перерахунок  та виплату позивачу  розміру  щомісячної страхової виплати з 08.02.2017 відповідно до порядку обчислення середньої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення) для розрахунку виплат за  загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, затвердженого Постановою КМУ від 26.09.2001 №1266 та висновків  суду, викладених у мотивувальній частині цього рішення, з урахуванням уже виплачених сум та прийняти нове рішення цій частині, яким 
Зобов`язати відповідача здійснити позивачу перерахунок та виплату щомісячних страхових виплат з дати встановлення професійного захворювання, тобто з 08.02.2017 згідно Порядку обчислення середньої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення) для розрахунку виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26.09.2001 № 1266, з врахуванням наданих довідок: довідки - табелю виходів в шахту від 28.02.2020 за № 03-1157, довідки від 28.02.2020 за № 03-1152 про підтвердження поважної причини знаходження у відпустці без збереження заробітної плати, враховуючи повноцінний середньомісячний заробіток, який позивач, як потерпілий, мав до ушкодження здоров`я з врахуванням раніше виплачених сум.
Апеляційна скарга обґрунтована тим, що судом першої інстанції неповно досліджено докази і встановлено обставини у справі та порушено  норми матеріального права, не враховано Постанову КМУ від  26.09.2001 №1266 та висновки  Верховного суду у постанові  від 25 листопада 2021 року у цій справі.
Також позивач просив розглянути апеляційну скарну  за його відсутності. 
Відповідачем також подана апеляційна скарга,  просить рішення суду першої інстанції скасувати, в задоволенні позову відмовити. 
Апеляційна скарга обґрунтована тим, що судом першої інстанції порушено норми матеріального та процесуального права,  не враховано щодо дати виникнення  права  на щомісячні  страхові виплати у разі втрати  працездатності, вимоги  Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» №1105-XIV. 
Адміністративна справа розглянута апеляційним судом відповідно до пункту 3 частини 1  ст.311 КАС України в порядку письмового провадження, на підставі наявних у ній доказів.
Як було встановлено судом першої інстанції, позивач ІНФОРМАЦІЯ_1 є громадянином України, що підтверджується паспортом серії НОМЕР_2 , виданим 10.06.2009 Кіровським МВ ГУМВС України в Донецькій області. Згідно з довідкою від 10.12.2014 № 2306-5945 позивач є внутрішньо переміщеною особою (а.с.8-9 т.1).
Відповідно до медичного висновку Центральної лікарсько-експертної комісії про наявність (відсутність) професійного характеру захворювань від 08.02.2017 №5/98 позивачу було встановлено професійне захворювання: хронічна радикулопатія 15, Б1 зліва в стадії затихаючого загострення з помірними статико-динамічними порушеннями та больовим синдромом, хронічний бронхіт ІІст., фаза затихаючого загострення, прикореневий та базальний пневмосклероз, ЛН Іст., та видано повідомлення про професійне захворювання (отруєння) від 08.02.2017 № 42, також зазначено, що позивачу протипоказана робота в умовах впливу небезпечних чинників виробничого середовища (а.с.39 т.1).
На виконання рішення Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 21.06.2018 та постанови Донецького апеляційного суду від 24.01.2019, Головним управлінням Держпраці у Донецькій області 14.02.2019 позивачу було видано Акт розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання, в якому вказані діагноз та дата встановлення остаточного діагнозу, а саме 08.02.2017 (а.с.24 т.1).
18.03.2019 позивачу видано Довідку серії АБ №0035412 про результати визначення ступеня втрати професійної працездатності у відсотках, потреби у наданні медичної та соціальної допомоги (а.с.25 т.1).
Позивач звернувся до відповідача із заявою від 27.03.2019 про формування особової справи для призначення страхових виплат, у зв`язку з професійним захворюванням.
Листом від 23.05.2019 за вих.№03-05-798 відповідачем роз`яснено позивачу, що питання про призначення страхових виплат буде вирішено після отримання усіх необхідних документів від Добропільського відділення управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Донецькій області (далі - Добропільське відділення Фонду).
З метою формування особової справи для призначення страхових виплат, відповідачем були направлені запити до Добропільського відділення Фонду стосовно надання необхідних документів для формування справи про страхові виплати та довідки про перейменування підприємств, оскільки згідно акту розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання за формою П-4 від 18.02.2019, найменування підприємства, працівником якого був ОСОБА_1 вказано Приватне акціонерне товариство «ДТЕК «Шахта Комсомолець Донбасу», а в трудовій книжці зазначено Публічне акціонерне товариство «ДТЕК «Шахта Комсомолець Донбасу» від 01.04.2019 №02-05-471, від 10.05.2019 №02-05-713, від 11.07.2019 №03-05-1127 та від 09.08.2019 №03-05-1308.
05.07.2019 ОСОБА_1 звернувся до Бердянського відділення Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування в Запорізькій області з заявою про долучення до раніше поданих документів архівної довідки від 18.06.2019 №40-2941 виданої «ГП «Шахта Комсомолец Донбасса» Министерства угля и енергетики Донецкой народной республики» (мовою оригіналу) про перейменування Публічного акціонерного товариства «ДТЕК «Шахта Комсомолець Донбасу» в Приватне акціонерне товариство «ДТЕК «Шахта Комсомолець Донбасу».
Листом від 15.07.2019 за вих. №03-05-1150 відповідач повідомив позивача, що документи, видані держаними органами та органами місцевого самоврядування «Донецької народної республіки», згідно законодавства України є недійсними та не можуть створювати правових наслідків. Виходячи із зазначеного, надана позивачем довідка від 18.06.2019 №40-2941 не може бути врахована під час формування справи про страхові виплати.
Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 17.12.2019 по справі №280/3761/19 апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково: визнано протиправними (незаконними) дії Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Запорізькій області, відособленим підрозділом якого є Бердянське відділення Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Запорізькій області, щодо відмови в призначенні ОСОБА_1 страхових виплат на підставі статей 43, 45, ч. 1 п. 1 ст. 47, ч. 2 ст. 47 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування»; зобов`язано Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Запорізькій області, відособленим підрозділом якого є Бердянське відділення Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Запорізькій області, повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення страхових виплат у зв`язку з професійним захворюванням та прийняти рішення відповідно до вимог чинного законодавства з урахуванням висновків суду апеляційної інстанції (а.с.21-23 т.1).
На виконання постанови Третього апеляційного адміністративного суду від 17.12.2019 по справі №280/3761/19 відповідачем було призначено позивачу страхові виплати з 18.03.2019, про що були винесені наступні постанови, копії яких містяться в матеріалах справи (а.с.40-44 т.1):
- №0804/22065/22065/1 від 23.01.2020;
- №0804/22065/22065/2 від 23.01.2020;
- №0804/22065/22065/4 від 23.01.2020;
- №0804/22065/22065/6 від 11.02.2020;
- №0804/22065/22065/7 від 11.02.2020.
Позивач звернувся до відповідача із заявою від 05.03.2020 про надання письмових пояснень щодо дати призначення страхових виплат та надання розгорнутого розрахунку нарахування суми страхових виплат. Крім того, позивач просив зробити перерахунок страхової виплати, враховуючи середньомісячну заробітну плату за останній рік роботи з повною заробітною платою (а.с.30 т.1).
Листом відповідача від 13.03.2020 №03-04-450 позивачу роз`яснено, що право на призначення страхової виплати виникло з моменту встановлення втрати професійної працездатності, тобто з 14.03.2019. Вказано, що розрахунковим періодом для обчислення середньомісячного заробітку було взято період з грудня 2014 по листопад 2015. Середньомісячний заробіток розраховується відповідно до даних інформації в Державному реєстрі застрахованих осіб. Оскільки відповідно до даних Державного реєстру позивач протягом вказаного періоду заробітну плату не отримував, тому щомісячну страхову виплату ОСОБА_1 було розраховано на рівні прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб, та відсотка втрати професійної працездатності відповідно до виписки з акту огляду МСЕК. Разом з тим було зазначено, що станом на 01.03.2019 прожитковий мінімум, встановлений для працездатних осіб, складав 1921 грн., відсоток втрати професійної працездатності з 14.03.2019 відповідно до виписки з акту огляду МСЕК від 18.03.2019 серія АБ №0035412 становить 35%. Щомісячна страхова виплата з 14.03.2019 складала: 1921 грн.*35%=672.35 грн. Відсоток втрати професійної працездатності з 20.12.2019, відповідно до виписки з акту огляду МСЕК від 23.12.2019 серія АБ №0035741, становить 50%. Таким чином, щомісячна страхова виплата з 20.12.2019 складає: 1921грн*50%=960,50 грн. (а.с.31 т.1).
24.03.2020 позивач знову звернувся до відповідача із заявою про надання постанови у відмовленні перерахунку страхових виплат та зміненні дати виникнення права на страхову виплату (а.с.32 т.1).
Листом відповідача від 27.03.2020 за № А-37/02-11-1248, повідомлено позивача, що оскільки Постановою від 23.01.2020 №0804/22065/1 позивачу було призначено страхові виплати, підстави для видання постанови про відмовлення в призначенні страхових виплат відсутні (а.с.33 т.1).
Вважаючи незаконними дії відповідача щодо визначення дати, з якої слід здійснювати виплату страхових коштів, та щодо визначення розміру страхових виплат, позивач звернувся до суду з даною позовною заявою.
Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 16.06.2020 позов ОСОБА_1 до Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Запорізькій області, відокремленим підрозділом якого є Бердянське відділення Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування в Запорізькій області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії задоволено частково, а саме:
- визнано протиправними (незаконними) дії Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Запорізькій області, відокремленим підрозділом якого є Бердянське відділення Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування в Запорізькій області щодо відмови в перерахунку ОСОБА_1 щомісячних страхових виплат на підставі ст. ст. 42, 43, 45, ч. 1 п. 1 ст. 47, ч. 2 ст. 47 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування», Порядку обчислення середньої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення) для розрахунку виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26.09.2001 № 1266, з врахуванням наданих довідок: довідки - табелю виходів в шахту від 28.02.2020 за № 03-1157, довідки від 28.02.2020 за № 03-1152 про підтвердження поважної причини знаходження у відпустці без збереження заробітної плати;
- зобов`язано Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Запорізькій області, відокремленим підрозділом якого є Бердянське відділення Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування в Запорізькій області здійснити ОСОБА_1 перерахунок щомісячних страхових виплат з дати встановлення медико-соціальною комісією стійкої втрати професійної працездатності, тобто з 18.03.2019 згідно Порядку обчислення середньої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення) для розрахунку виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26.09.2001 №1266, з врахуванням наданих довідок: довідки - табелю виходів в шахту від 28.02.2020 за №03-1157, довідки від 28.02.2020 за №03-1152 про підтвердження поважної причини знаходження у відпустці без збереження заробітної плати, враховуючи повноцінний середньомісячний заробіток, який ОСОБА_1 , як потерпілий, мав до ушкодження здоров`я з врахуванням раніше виплачених сум. 
В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 23.11.2020 апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, а апеляційну скаргу Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Запорізькій області задоволено - рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 16.06.2020 у справі №280/2403/20 скасовано в частині:
1) визнання протиправними (незаконними) дії Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Запорізькій області, відокремленим підрозділом якого є Бердянське відділення Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування в Запорізькій області, щодо відмови в перерахунку ОСОБА_1 щомісячних страхових виплат на підставі ст. ст. 42, 43, 45, ч. 1 п. 1 ст. 47, ч. 2 ст. 47 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування», Порядку обчислення середньої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення) для розрахунку виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26.09.2001 №1266, з врахуванням наданих довідок: довідки - табелю виходів в шахту від 28.02.2020 за №03-1157, довідки від 28.02.2020 за № 03-1152 про підтвердження поважної причини знаходження у відпустці без збереження заробітної плати.
2) зобов`язання Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Запорізькій області, відокремленим підрозділом якого є Бердянське відділення Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування в Запорізькій області, здійснити ОСОБА_1 перерахунок щомісячних страхових виплат з дати встановлення медико-соціальною комісією стійкої втрати професійної працездатності, тобто з 18.03.2019 згідно Порядку обчислення середньої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення) для розрахунку виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26.09.2001 №1266, з врахуванням наданих довідок: довідки - табелю виходів в шахту від 28.02.2020 за № 03-1157, довідки від 28.02.2020 за № 03-1152 про підтвердження поважної причини знаходження у відпустці без збереження заробітної плати, враховуючи повноцінний середньомісячний заробіток, який ОСОБА_1 , як потерпілий, мав до ушкодження здоров`я з врахуванням раніше виплачених сум. 
Прийнято в цій частині нову постанову, якою в задоволенні вказаних позовних вимог відмовлено. В іншій частині рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 16.06.2020 у справі № 280/2403/20 залишено без змін. 
Постановою Верховного Суду від 25.11.2021 у справі № 280/2403/20 касаційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково. Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 16.06.2020 та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 23.11.2020 у справі № 280/2403/20 — скасовано. Справу №280/2403/20 направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.
Скасовуючи судові рішення першої та другої інстанції колегія зазначила, що судами попередніх інстанцій не здійснено аналізу норм нормативно-правових актів, що регулюють спірні правовідносини, (у тому числі, але не виключно, норм Порядку №1266) в розрізі із доводами ОСОБА_1 на предмет альтернативних способів визначення заробітку позивача для обрахунку розміру належних йому страхових виплат. Таким чином, спірне питання чи правильно відповідач розрахував щомісячну страхову виплату позивачу залишилось не вирішеним. Крім того, колегія суддів наголосила, що під час нового розгляду даної справи, суду першої інстанції необхідно врахувати висновки постанови Верховного Суду від 25.11.2021 щодо дати, з якої позивач має право на отримання щомісячних страхових виплат та надати оцінку доводам сторін щодо правильності обрахунку відповідачем розміру щомісячних страхових виплат, належних позивачу.
Задовольняючи позов частково, суд першої інстанції  зазначив, що згідно законодавства, що діяло на час виникнення спірних правовідносин, право на отримання потерпілим щомісячних страхових виплат настає з дати встановлення професійного захворювання, а право на отримання одноразової допомоги – з дня встановлення йому МСЕК стійкої втрати професійної працездатності.
          За висновками суду першої інстанції саме з 08.02.2017 позивач має право на отримання щомісячних страхових виплат з урахуванням того, що датою встановлення професійного захворювання позивача є 08.02.2017 (відповідно до Медичного висновку Центральної лікарсько-експертної комісії про наявність професійного характеру захворювань від 08.02.2017 №5/98 та Акту розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання від 14.02.2019). 
Щодо розміру страхових виплат, на які має право позивач, суд першої інстанції зазначив, що відповідач здійснив розрахунок належних позивачу щомісячних страхових виплат поклавши в основу такого розрахунку показник прожиткового мінімуму для працездатних осіб замість показника середньої заробітної плати, чим порушив право позивача на отримання страхових виплат у розмірі передбаченому Законом № 1105-XIV. 
          За висновками суду першої інстанції порушене право позивача на отримання щомісячних страхових виплат у розмірі передбаченому Законом № 1105-XIV, підлягає відновленню шляхом зобов`язання відповідача здійснити перерахунок та виплату належної ОСОБА_1 щомісячної страхової виплати з 08.02.2017, відповідно до пункту 12 Порядку обчислення середньої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення) для розрахунку виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням затверджено   постановою Кабінету Міністрів України від 26.09.2001 № 1266,   з урахування уже виплачених сум.
          Колегія суддів з висновками суду першої інстанції погоджується.
Згідно з частиною 7   статті 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» № 1105-XIV,   страхові виплати складаються із: страхової виплати втраченого заробітку (або відповідної його частини) залежно від ступеня втрати потерпілим професійної працездатності; страхової виплати в установлених випадках одноразової допомоги потерпілому (членам його сім`ї та особам, які перебували на утриманні померлого); страхової виплати дитині, яка народилася інвалідом внаслідок травмування на виробництві або професійного захворювання її матері під час вагітності; страхових витрат на медичну та соціальну допомогу.
Підставою для оплати потерпілому страхових виплат є акт розслідування нещасного випадку або акт розслідування професійного захворювання (отруєння) за встановленими формами.
За змістом статті 42 зазначеного закону застраховані особи за втрату працездатності мають право на щомісячні страхові виплати та на інші виплати.
У разі стійкої втрати професійної працездатності, встановленої МСЕК, Фонд проводить одноразову страхову виплату потерпілому, розмір якої визначається відповідно до ступеня втрати професійної працездатності, виходячи з 17 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на день настання права потерпілого на страхову виплату.
Судом першої інстанції вірно було зазначено, що щомісячні страхові виплати у зв`язку із втратою професійної працездатності та одноразова страхова виплата у зв`язку із втратою професійної працездатності є двома самостійними видами соціальних виплат, які особа отримує у разі втрати професійної працездатності.
Дата виникнення права на отримання зазначених виплат визначена статтею 47 Закону №1105-XIV, а саме:
1.Страхові виплати провадяться щомісячно в установлені Фондом дні на підставі постанови цього Фонду або рішення суду: 
- потерпілому - з дня втрати працездатності внаслідок нещасного випадку або з дати встановлення професійного захворювання;
- особам, які мають право на виплати у зв`язку зі смертю годувальника, - з дня смерті потерпілого, але не раніше дня виникнення права на виплати.
2. Одноразова допомога виплачується потерпілому в місячний строк з дня визначення МСЕК стійкої втрати професійної працездатності, а в разі смерті потерпілого - у місячний строк з дня смерті застрахованого особам, які мають на це право.
Судом першої інстанції вірно було взято до уваги, що аналіз зазначених правових норм, які діяли на момент виникнення спірних правовідносин, свідчить, що право на отримання потерпілим щомісячних страхових виплат настає з дати встановлення професійного захворювання, а право на отримання одноразової допомоги – з дня встановлення йому МСЕК стійкої втрати професійної працездатності.
Оскільки датою встановлення професійного захворювання позивача є 08.02.2017 (відповідно до Медичного висновку Центральної лікарсько-експертної комісії про наявність професійного характеру захворювань від 08.02.2017 №5/98 та Акту розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання від 14.02.2019), саме з 08.02.2017 позивач має право на отримання щомісячних страхових виплат.
Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про наявність підстав для визнання протиправними дій відповідача, які полягають у призначенні позивачу щомісячних страхових виплат з 18.03.2019. 
Вірними є висновки суду першої інстанції про необхідність зобов`язати відповідача призначити ОСОБА_1 щомісячні страхові виплати з дати встановлення професійного захворювання позивача, тобто з 08.02.2017 та виплатити заборгованість по страховим виплатам за період з 08.02.2017 по 17.03.2019.
Щодо розміру страхових виплат, на які має право позивач.
Частина перша   статті 42 Закону № 1105-XIV   визначає, що сума щомісячної страхової виплати встановлюється відповідно до ступеня втрати професійної працездатності та середньомісячного заробітку, що потерпілий мав до ушкодження здоров`я.
Максимальний розмір щомісячної страхової виплати не повинен перевищувати 10 розмірів прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб.
Середньомісячний заробіток для обчислення суми страхових виплат потерпілому у зв`язку із втраченим ним заробітком (або відповідної його частини) визначається згідно з порядком обчислення середньої заробітної плати для виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, що затверджується Кабінетом Міністрів України (частина 9   статті 42 Закону № 1105-XIV).
Відповідно до ч. 10   ст. 42 Закону № 1105-XIV, під час обчислення середньомісячного заробітку враховуються всі види виплат, на які нараховувалися страхові внески.
Порядок обчислення середньої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення) для розрахунку виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням затверджено   постановою Кабінету Міністрів України від 26.09.2001 № 1266   (в редакції   постанови Кабінету Міністрів України від 26.06.2015 № 439), згідно пункту 3 якого середньоденна заробітна плата (дохід, грошове забезпечення) обчислюється шляхом ділення нарахованої за розрахунковий період (12 календарних місяців) заробітної плати (доходу, грошового забезпечення), на яку нарахований єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та/або страхові внески на відповідні види загальнообов`язкового державного соціального страхування (далі - єдиний внесок та/або страхові внески), на кількість календарних днів зайнятості (відповідно до видів страхування - період перебування у трудових відносинах, виконання робіт (послуг) за цивільно-правовими договорами, проходження служби, провадження підприємницької або іншої діяльності, пов`язаної з отриманням доходу безпосередньо від такої діяльності) у розрахунковому періоді без урахування календарних днів, не відпрацьованих з поважних причин, - тимчасова непрацездатність, відпустка у зв`язку з вагітністю та пологами, відпустка по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку та шестирічного віку за медичним висновком, відпустка без збереження заробітної плати (далі - поважні причини).
Відповідно до пункту 11 Порядку № 1266 розрахунковим періодом, за який обчислюється середня заробітна плата, є 12 календарних місяців за місцем роботи, де стався страховий випадок, починаючи з місяця, що передує місяцю настання страхового випадку. Якщо застрахована особа перебувала у трудових відносинах менше ніж 12 календарних місяців за місцем роботи, де стався страховий випадок, середня заробітна плата обчислюється за фактично відпрацьовані календарні місяці (з першого до першого числа).У разі коли застрахована особа перебувала у трудових відносинах менше ніж календарний місяць за місцем роботи, де стався страховий випадок, середня заробітна плата обчислюється за фактично відпрацьований час (календарні дні) перед настанням страхового випадку.
За змістом пункту 12 Порядку №1266, якщо у розрахунковому періоді перед настанням страхового випадку застрахована особа з поважних причин не мала заробітку або страховий випадок настав у перший день роботи, середня заробітна плата визначається виходячи з тарифної ставки (посадового окладу) або її частини, встановленої на день настання права на страхову виплату. У разі коли тарифна ставка (посадовий оклад) не встановлена та відповідні дані відсутні, розрахунок проводиться виходячи з розміру мінімальної заробітної плати (або її частини), встановленого законом на день настання права на страхову виплату.
За приписами пункту 14 Порядку № 1266, у випадку якщо на дату встановлення медико-соціальною експертною комісією ступеня втрати застрахованою особою професійної працездатності або коли з дня смерті потерпілого до настання права на страхові виплати минуло більше року з дня настання страхового випадку, середня заробітна плата обчислюється виходячи з розміру заробітної плати застрахованої особи перед настанням нещасного випадку на виробництві або перед звільненням з роботи (переходом на іншу роботу), з якою пов`язане професійне захворювання, з урахуванням її коригування, що проводиться робочим органом виконавчої дирекції Фонду соціального страхування, за наведеною у цьому пункті формулою.
Згідно пунктів 31, 33 Порядку № 1266, середня заробітна плата (дохід) для призначення допомоги по безробіттю, для страхових виплат за страхуванням від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності (крім допомоги по тимчасовій непрацездатності), та для призначення страхових виплат для добровільно застрахованих осіб обчислюється робочими органами фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування з використанням даних реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування. У разі коли відомості про застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування не містять усіх необхідних даних для обчислення середньої заробітної плати (винагороди за цивільно-правовими договорами), такі дані за відповідні періоди надаються роботодавцем протягом п`яти робочих днів за зверненням органів фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування або застрахованої особи за формою згідно з додатком.
Як було встановлено судом першої інстанції, розрахунок належних позивачу щомісячних страхових виплат відповідачем здійснено відповідно до Порядку надання страхових виплат, фінансування витрат на медичну та соціальну допомогу, передбачених загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання для внутрішньо переміщених осіб, затвердженого Постановою Правління Фонду соціального страхування України від 12.12.2018 №27 (далі - Порядок №27). 
Відповідно до пункту 2.1 розділу ІІ   Порядку №27, страхові виплати внутрішньо переміщеним особам призначаються робочим органом виконавчої дирекції Фонду або його відділенням за місцем фактичного проживання (перебування) за наявності документів, передбачених Порядком призначення, перерахування та проведення страхових виплат, затвердженим Постановою правління Фонду соціального страхування України 19.07.2018   № 11 (далі   - Порядок №11), та копії довідки про взяття на облік і рішення Комісії.
Згідно з пунктом 3.1 розділу ІІІ Порядку №11, для призначення одноразової допомоги та щомісячної страхової виплати до управління (відділення) Фонду подається, у тому числі, довідка про середню заробітну плату (дохід) у разі відсутності інформації в Державному реєстрі застрахованих осіб.
Якщо потерпілий за станом здоров`я чи з інших причин не може одержати зазначені у пункті 3.1 розділу II Порядку №27 документи, їх одержує та подає відповідний страховий експерт Фонду.
Відповідно до пункту 2.3 розділу ІІ Порядку № 27, у разі відсутності довідки про середню заробітну плату (доход), копії трудової книжки або витягу з неї, а для страхових випадків, що настали до 11.10.2017 - довідки про розмір пенсії по інвалідності (якщо вона призначена) унаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання (у тому числі про розмір одержуваних надбавок), використовуються наявні відомості з Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування (далі - Реєстр).
Пунктом 2.4 розділу ІІ Порядок № 27 передбачено , що у разі відсутності в Реєстрі вищезазначених відомостей щомісячні страхові виплати внутрішньо переміщеним особам призначаються відповідно до вимог Закону № 1105, виходячи з розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Після надходження необхідних документів сума страхових виплат підлягає перерахуванню.
Згідно з пунктом 3.4.1. розділу ІІІ Порядку №11, щомісячна страхова виплата встановлюється відповідно до ступеня втрати професійної працездатності та середньомісячної заробітної плати потерпілого перед настанням страхового випадку.
При цьому максимальний розмір щомісячної страхової виплати не повинен перевищувати 10 розмірів прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб на дату настання права на страхову виплату.
Мінімальний розмір призначеної щомісячної страхової виплати потерпілому у перерахунку на 100 відсотків втрати професійної працездатності не може бути меншим за прожитковий мінімум, встановлений для працездатних осіб, на дату настання права на страхову виплату.
Суд першої інстанції вірно зазначив, що з метою встановлення усіх необхідних для обчислення середньої заробітної плати даних, відповідач мав звернутись до підприємства на якому був працевлаштований позивач із запитом про надання необхідної інформації.
Матеріали справи доказів такого звернення не містять. 
Колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, що відповідач здійснив розрахунок належних позивачу щомісячних страхових виплат поклавши в основу такого розрахунку показник прожиткового мінімуму для працездатних осіб замість показника середньої заробітної плати, чим порушив право позивача на отримання страхових виплат у розмірі передбаченому Законом № 1105-XIV. 
Як було встановлено судом першої інстанції, відповідач при розрахунку розміру належних позивачу щомісячних страхових виплат встановив, що згідно з відомостями, які містяться в Державному реєстрі застрахованих осіб у період з грудня 2014 року по листопад 2015 року роботодавець заробітну плату позивачу не нараховував та не сплачував. 
Судом першої інстанції вірно було зазначено , що в такому випадку відповідач мав керуватись пунктом 12 Порядку №1266.
Щодо причин неотримання позивачем заробітної плати у період з грудня 2014 року по листопад 2015.
Судом першої інстанції було встановлено, що відповідно до довідки від 10.12.2014 № 2306-5945 ОСОБА_1 на той час був внутрішньо переміщеною особою з фактичним місцем проживання у місті Бердянськ. 
Судом першої інстанції вірно було встановлено, що позивач з незалежних від нього причин не міг повноцінно працювати та отримувати заробітну плату у період з грудня 2014 року по листопад 2015 року, який відповідач брав до уваги під час прийняття рішення про призначення позивачу страхових виплат.
Відтак поважність причини неотримання позивачем заробітної плати у період з грудня 2014 року по листопад 2015 року є обґрунтованою, а тому не потребує додаткових доказів. 
Вірно судом першої інстанції було зазначено, що врахування довідки табелю виходів в шахту від 28.02.2020 за № 03-1157 та довідки від 28.02.2020 за № 03-1152 про підтвердження поважної причини знаходження у відпустці без збереження заробітної плати жодним чином не впливає на правильність розрахунку належних позивачу щомісячних страхових виплат.
проте, суд першої інстанції вірно врахував, що матеріали справи не місять належним чином оформленої у вигляді рішення та/або постанови про відмову у проведенні перерахунку щомісячних страхових виплат, які отримує позивач.
Таким чином, суд першої інстанції дійшов вірних висновків, що задля ефективного захисту прав і свобод позивача, необхідно вийти за межі позовних вимог та визнати протиправною бездіяльність відповідача, яка полягає у нездійсненні перерахунку щомісячних страхових виплат, які отримує позивач.
Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що порушене право позивача на отримання щомісячних страхових виплат у розмірі передбаченому Законом № 1105-XIV, підлягає відновленню шляхом зобов`язання відповідача здійснити перерахунок та виплату належної ОСОБА_1 щомісячної страхової виплати з 08.02.2017, відповідно до пункту 12 Порядку обчислення середньої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення) для розрахунку виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням затверджено   постановою Кабінету Міністрів України від 26.09.2001 № 1266,   з урахування уже виплачених сум.
Доводи апеляційних скарг учасників справи зазначеного не спростовують. 
Керуючись  ст. ст. 315, 316, 321, 322 КАС України, суд, - 

                                                  ПОСТАНОВИВ:
Апеляційні скарги ОСОБА_1 та Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Запорізькій області залишити без задоволення.
Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 17 лютого 2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Запорізькій області, відокремленим підрозділом якого є Бердянське відділення Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування в Запорізькій області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії залишити без змін. 
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.
Постанова у повному обсязі складена 29 червня 2022 року.
   
Головуючий - суддя                                                                      А.А. Щербак 

                               суддя                                                                      Н.П. Баранник 

                               суддя                                                                      Н.І. Малиш