Справа № 303/3098/21

П О С Т А Н О В А
Іменем України

       26 травня 2022 року м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі:
головуючого судді - Джуги С.Д.
суддів - Куштана Б.П., Кожух О.А.
з участю секретаря: Волощук В.І.
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 04 листопада 2021 року у складі судді Монич В.О., у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Росвен Інвест Україна», треті особи без самостійних вимог приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай Олег Станіславович, приватний виконавець Табінський Олег Володимирович про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, -
в с т а н о в и в :

У квітні 2021 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом про визнання таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис № 15179 від 26.12.2020 року.
Позов мотивовано тим, що на початку квітня 2021 року позивачу стало відомо, що приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С., вчинено виконавчий напис № 16693 про стягнення заборгованості по кредитному договору від 10.06.2011 року укладеного з ПАТ «Дельта Банк» в розмірі 15 943,57 гривень. Постановою приватного виконавця Табінського О.В. від 10.03.2021 року відкрито виконавче провадження № 64594646 з примусового виконання вищевказаного виконавчого напису. Вказаний виконавчий запис вчинено з численними порушеннями законодавства, а тому є таким, що не підлягає виконанню. Позивач посилається на те, що жодних боргів перед відповідачем не має. Нотаріусом вчинено виконавчий напис не дивлячись на те, що з дня права вимоги минуло більше трьох років, нотаріусом не було отримано первинних документів щодо видачі кредиту та здійснення його часткового погашення, тому в нотаріуса відсутні підстави вважати, що заборгованість була безспірною.

Рішенням Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 04 листопада 2021 року у заявленому позові відмовлено.
На дане рішення позивач ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позову, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права. Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що суд не врахував обставини, які наведені в обґрунтування заявленого позову і не дав їм належної правової оцінки та неправомірно дійшов висновку про недоведеність позовних вимог. 
Відзив на апеляційну скаргу не надходив.
Сторони в судове засідання не з`явилися, про дату, час, місце розгляду справи належним чином повідомлені. Справа на підставі ч.2 ст. 372 ЦПК України розглянута у їх відсутності.
Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши підстави апеляційної скарги, вважає, що така не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ч.1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Відмовляючи у заявленому позові суд першої інстанції виходив з його недоведеності та необґрунтованості 
З такими висновками погоджується і колегія суддів, виходячи з наступного.
Частиною 1 ст. 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Відповідно до ч.1 ст. 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року.
У виконавчому написі повинні зазначатися, зокрема: дата (рік,місяць, число) його вчинення, посада, прізвище, ім`я, по батькові нотаріуса, який вчини виконавчий напис; найменування та адреса стягувача; найменування, адреса, дата і місце народження боржника, місце роботи(для громадян), номери рахунків у установах банків(для юридичних осіб); строк, за який проводиться стягнення; суми, що підлягають стягненню, або предмети, які підлягають витребуванню, в тому числі пеня, проценти, якщо такі належать до стягнення (ст. 89 Закону України «Про нотаріат»).
Згідно з ст. 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років.
Згідно ст. 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.
Матеріалами справи встановлено, що приватним виконавцем виконавчого округу м.Києва Табінським О.В. винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника, ВП № 64594646, при примусовому виконанні виконавчого напису № 16693 від 01.02.2021 року, вчиненого приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С., про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА», заборгованість в сумі 15 943,57 гривень, згідно кредитного договору від 10.06.2011 року, укладеного з ПАТ «Дельта Банк» (а.с.8-9).
Обгрунтовуючи заявлений позов, позивачка ОСОБА_1 просить визнати виконавчий напис № 15179 від 26.12.2020 року таким, що не підлягає виконанню.
Таким чином, предметом даного позову є виконавчий напис №15179 від 26.12.2020 року.
Частина 3 ст.12 ЦПК України покладає на кожну сторону обов`язок довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Згідно з приписами ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Статтею 77 ЦПК України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Згідно з ст. 79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.
Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ч.1 ст. 80 ЦПК України)
Як зазначалось вище, у постанові приватного виконавця про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 10 березня 2021 року зазначено, що така винесена по виконавчому провадженні № 64594646, при примусовому виконанні виконавчого напису №16693 від 01.02.2021 року, вчиненого приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С., про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА», заборгованість в сумі 15 943,57 гривень, згідно кредитного договору від 10.06.2011 року, укладеного з ПАТ «Дельта Банк».
Натомість, жодної інформації щодо виконавчого напису №15179 від 26.12.2020 року (який позивач просить визнати таким, що не підлягає виконанню), зокрема, ні самого виконавчого напису, ні копій документів на підставі яких було вчинено вказаний виконавчий напис, матеріали справи не містять.
Відтак, суд не може встановити чи було вчинено виконавчий напис №15179 від 26.12.2020 року та чи було подано нотаріусу документи, які підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем при вчиненні спірного виконавчого напису, чи був вчинений такий в межах трирічного строку з дня, коли у стягувача виникло право примусового стягнення боргу.
При цьому, клопотання про витребування доказів як в суді першої інстанції, так і в суді апеляційної інстанції , позивачем не заявлялось.
Відповідно до ч.2 ст. 13 ЦПК України збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом.
Таким чином, суд першої інстанції дійшов до вірного висновку, що позивачем не доведено підставність заявленого позову.
З врахуванням вищенаведених обставин суд першої інстанції, розглядаючи спір, який виник між сторонами у справі, правильно визначився з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідив наявні у справі докази, дав їм належну оцінку та правомірно відмовив у заявленому позові.
Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, а тому не заслуговують на увагу.
Рішення судом ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права. Підстав для його скасування чи зміни не має.
Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
З врахуванням наведеного, апеляційний суд дійшов до висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, а судового рішення суду першої інстанції без змін.
Керуючись ст.ст.374, 375, 382, 383, 384 ЦПК України, апеляційний суд,-

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Рішення Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 04 листопада 2021 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення може бути оскаржена до Верховного Суду.
Повний текст судового рішення складено 06 червня 2022 року.
Головуючий: 
Судді: