Справа № 761/1090/22                                                                              Суддя в суді першої інст. - Бугіль В.В.
Провадження № 33/824/1366/2022                                                      Суддя-доповідач - Полосенко В.С.

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

 	
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М   У К Р А Ї Н И
 
           21 червня  2022 року                                                                                               м. Київ
            
            Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Полосенко В.С.
за участі:
особи, яка притягується до адміністративної відповідальності- ОСОБА_1 ,
захисника - Буркацького В.Л., 
розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою особи, яка притягується до адміністративної відповідальності на постанову судді Шевченківського районного суду м. Києва  від 25 квітня 2022 року, якою
ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, мешканця АДРЕСА_1 ,
визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік,-
 
В С Т А Н О В И В: 

            Відповідно до постанови судді, 07.12.2021 року о 21 год. 20 хв., в м. Києві, по вул. О. Теліги, 31/1, водій ОСОБА_1 , керував автомобілем «ВАЗ», д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: поведінка, яка не відповідає обстановці, тремтіння пальців рук, зіниці очей не реагують на світло. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився у присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 130 ч. 1 КУпАП..

            Постановою Шевченківського районного суду м. Києва від 25 квітня  2022 року  ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.
Не погоджуючись із зазначеною постановою, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову суду першої інстанції скасувати та провадження по справі про адміністративне правопорушення закрити.
Зазначає, що постанова суду є незаконною, невмотивованою та необгрунтованою, а висновки викладені у постанові не відповідають фактичним обставинам справи.
Зазначає, що його відмова від проходження огляду була спроковокована працівниками поліції, а ознаки наркотичного сп`яніння, які зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення є надуманими та не підтверджуються наявним в матеріалах справи відеозаписом, при цьому, вказує, що сам відеозапис змонтований та на ньому зафіксовано лише факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду.
Заслухавши доповідь судді, пояснення ОСОБА_1 та його захисника на підтримку вимог та доводів апеляційної скарги, вивчивши матеріали провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, приходжу до висновку про відсутність підстав для її задоволення, виходячи із наступного.
За змістом ст.ст. 245, 252, 280, 283 КУпАП, при розгляді справи про адміністративні правопорушення має бути забезпечено всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин справи, підлягають для з`ясування питання про те, чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа в його вчинені, рішення приймається на підставі доказів, долучених у суді і оцінених суддею за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна ( умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Так, перевіркою постанови суду першої інстанції на відповідність зазначеним вимогам закону в межах доводів апеляційної скарги встановлено, що оскаржувана постанова є законною, обґрунтованою і вмотивованою, а висновки суду першої інстанції про порушення  ОСОБА_1 вимог п.2.5. ПДР України, за що передбачено відповідальність ч.1 ст.130 КУпАП, за наведених у постанові суду обставин є обґрунтованими, відповідають фактичним обставинам справи та підтверджуються наявними в  матеріалах провадження доказами, а саме:
 - протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 035078 від 07.12.2021 року, в якому зафіксовано факт відмови водія ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку, в присутності двох свідків (а.с. 2);
- направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння (а.с. 3);
пояснення свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , про те, що в їх присутності водій ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду для визначення стану сп`яніння (а.с. 4);
- відеозаписом з нагрудної камери поліцейського, на якому зафіксовано відмову ОСОБА_1   від проходження огляду на визначення стану сп`яніння у встановленому законом порядку.
Зазначені докази відповідають критеріям належності та допустимості, та у своїй сукупності достатні для підтвердження висновків суду першої інстанції про доведеність  винуватості ОСОБА_1 у порушенні ним вимог п.2.5. ПДР України, тобто у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.
Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 про те, що він відмовився від проходження огляду під тиском працівників поліції не знайшли свого підтвердження в апеляційній інстанції.
Достатніх доводів і належних доказів, які б спростовували правильність висновків судді щодо визнання винним та накладення на ОСОБА_1  адміністративного стягнення у межах санкції ч.1 ст.130 КУпАП апеляційна скарга не містить.
           Порушень вимог закону при складенні протоколу про адміністративне правопорушення та під час розгляду справи місцевим судом, які можуть бути підставою для скасування постанови судді, апеляційний суд не вбачає.
 Враховуючи наведене, приходжу до висновку, що постанова судді є законною та обґрунтованою, відсутні підстави для закриття провадження по справі, в зв`язку з чим апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а постанову судді - без змін.
 
Керуючись ст. 294 КУпАП, -
 
П О С Т А Н О В И В:
 
Апеляційну скаргу залишити без задоволення,  а постанову судді Шевченківського районного суду м. Києва від 25 квітня  2022 року  щодо ОСОБА_1    за ч.1 ст.130 КУпАП - без змін.
Постанова апеляційного суду є остаточна і оскарженню не підлягає.   
 
Суддя                                                                                                      В.С. Полосенко