УХВАЛА

18 липня 2022 року  
м. Київ
справа №580/4249/20
адміністративне провадження №К/990/16492/22
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
судді-доповідача - Радишевської О.Р.,
суддів - Кашпур О.В., Уханенка С.А.,
перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 09 квітня 2021 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 14 липня 2021 року у справі №580/4249/20 за позовом ОСОБА_1 до Державного агентства резерву України про стягнення середнього заробітку за час затримки виконання судового рішення про поновлення на посаді,
УСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до суду з позовом до Державного агентства резерву України (далі - відповідач), в якому просив (з урахуванням позовної заяви про зменшення розміру позовних вимог від 11 лютого 2021 року):
- стягнути середній заробіток за час затримки виконання постанови Золотоніського районного суду Черкаської області від 16 червня 2006 року у справі №2-а-52/2006 про поновлення на попередній роботі, який за період з 1 квітня 2010 року по 31 грудня 2020 року (включно) складає 1    894    063 гривні 54 копійки. 
Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 09 квітня 2021 року позовні вимоги задоволено частково:
- стягнуто з Державного агентства резерву України на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки виконання постанови Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області у справі №2-а-52/200619 від 16 червня 2006 року про поновлення на посаді за період з 1 липня 2020 року по 9 квітня 2021 року у сумі 13    301,44 грн;
- позовні вимоги про стягнення середнього заробітку за період з 1 квітня 2010 року по 30 червня 2020 року у сумі 1 880    762, 10 грн залишено без розгляду.
Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 14 липня 2021 року рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 09 квітня 2021 року у справі №580/4249/20 скасовано та ухвалено нове рішення, яким у задоволенні адміністративного позову відмовлено.
Ухвалами Верховного Суду від 04 жовтня 2021 року та від 18 листопада 2022 року касаційні скарги представника ОСОБА_1 - адвоката Сизька Бориса Борисовича та ОСОБА_1 на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 09 квітня 2021 року  та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 14 липня 2021 року у справі №580/4249/20 за позовом ОСОБА_1 до Державного агентства резерву України про стягнення середнього заробітку за час затримки виконання судового рішення про поновлення на посаді було повернуто особі, яка їх подала.
30 червня 2022 року до Суду повторно надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 09 квітня 2021 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 14 липня 2021 року у справі №580/4249/20 за позовом ОСОБА_1 до Державного агентства резерву України.
За правилами частини першої статті 334 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі.
Відповідно до статті 329 КАС України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів із дня його проголошення.
У разі, якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється із дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів із дня вручення йому такого судового рішення.
Строк на подання касаційної скарги також може бути поновлений у разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною п`ятою статті 333 цього Кодексу.
З оскаржуваної постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 14 липня 2021 року встановлено, що її повний текст складено у той же день. За таких обставин останнім днем строку на її касаційне оскарження є 13 серпня 2021 року.
Касаційну скаргу направлено до Суду засобами поштового зв`язку 27 червня 2022 року, тобто з пропуском строку на касаційне оскарження. 
Водночас у касаційній скарзі скаржник просить Суд поновити строк на касаційне оскарження, обґрунтовуючи зазначене клопотання тим, що повний текст оскаржуваного судового рішення було ним отримано засобами поштового зв`язку 18 серпня 2021 року, у зв`язку з чим вперше касаційну скаргу було подано 17 вересня 2021 року. Проте через винесення від 04 жовтня 2021 року та від 18 листопада 2022 Верховним Судом ухвал про повернення касаційної скарги, позивачем та його представником у найкоротший строк усунуто недоліки касаційної скарги та повторно спрямовано касаційну скаргу до суду.
Вирішуючи питання щодо наявності правових підстав для поновлення скаржнику строку на касаційне оскарження, Суд виходить з такого.
Відповідно до приписів частини третьої статті 329 КАС України зазначає, що строк на подання касаційної скарги також може бути поновлений у разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною п`ятою статті 333 цього Кодексу.
Поняття поважності причин пропуску процесуальних строків є оціночним, а тому його вирішення покладається на розсуд суду. До таких причин відносяться обставини непереборної сили та обставини, які об`єктивно унеможливлюють вчинення процесуальної дії у встановлений строк.
Судом установлено, що вперше з касаційною скаргою скаржник звернувся до Суду у строк, визначений КАС України з дня отримання повного тексту оскаржуваного судового рішення. Водночас ухвалою Верховного Суду від 04 жовтня 2021 року зазначена касаційна скарга була повернута скаржнику, оскільки її підписано особою, право якої на вчинення таких дій не підтверджено у встановленому законом порядку. Отримавши зазначену ухвалу Суду 27 жовтня 2021 року, скаржник повторно направив до Суду касаційну скаргу у цій справі 30 жовтня 2021 року. Ухвалою Верховного Суду від 18 листопада 2021 року зазначена касаційна скарга була повернута скаржнику, як така, що не містить підстав, визначених частиною четвертою статті 328 КАС України, для касаційного оскарження. Зазначена ухвала Суду отримана скаржником 01 червня 2022 року та 27 червня 2022 року касаційну скаргу вчергове направлено скаржником до Суду.
Отже, зважаючи на те, що копію повного тексту оскаржуваного судового рішення скаржником було отримано лише 18 серпня 2021 року, а також те, що первинна касаційна скарга була подана у межах строку касаційного оскарження і скаржник повторно звернувся до касаційного суду без зволікань, Суд дійшов висновку про поважність причин пропуску строку на касаційне оскарження та наявність підстав для його поновлення.
Відповідно до частини першої статті 328 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.
За правилами частини четвертої статті 328 КАС України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках:
1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;
2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;
3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;
4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами другою і третьою статті 353 цього Кодексу.
Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що перелік підстав для касаційного оскарження судових рішень є вичерпним і касаційна скарга повинна бути обґрунтована виключно такими доводами.
На обґрунтування підстав для касаційного оскарження скаржник посилається на пункт 1 частини четвертої статті 328 КАС України та зазначає, що суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував приписи частини другої статті 233 та статті 236 Кодексу законів про працю України (далі - КЗпП України) без урахування висновку щодо застосування указаних норм у подібних правовідносинах, викладеного у постановах Верховного Суду, зокрема, від 22 квітня 2021 року в справі № 826/8789/18, від 27 травня 2021 року в справі № 460/52/20, від 30 червня 2021 року в справі № 640/7825/19, а саме: що вимога про стягнення належного позивачу середнього заробітку за час затримки виконання рішення про поновлення на роботі працівника є спором про оплату праці, а тому до спірних правовідносин належить застосовувати частину другу статті 233 КЗпП України; що відповідно до приписів частини другої статті 233 КЗпП України звернення позивача до суду з відповідним позовом не обмежується будь-яким строком. У зв`язку з цим, суди попередніх інстанцій дійшли помилкового висновку, що середній заробіток за час затримки виконання рішення про поновлення на роботі працівника не входить до структури заробітної плати, а є спеціальним видом відповідальності роботодавця за порушення трудових прав працівника, тому строк пред`явлення до суду позовних вимог про стягнення середнього заробітку за час затримки виконання рішення про поновлення на роботі обмежуються трьома місяцями з дня, коли працівник дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права. 
Такі доводи заявника є достатньо мотивованими та потребують перевірки у межах відповідності висновків судів першої та апеляційної інстанцій на предмет застосування до спірних правовідносин частини другої статті 233 КЗпП України, а саме чи має працівник право звернутися до суду з позовом про стягнення середнього заробітку за час затримки виконання рішення про поновлення його на роботі без обмежень будь-яким строком.
Касаційна скарга за формою та змістом відповідає вимогам статті 330 КАС України, підстави для її повернення чи відмови у відкритті касаційного провадження відсутні.
Керуючись статтями 248, 328, 329, 330, 334, 337, 338 КАС України, Суд
УХВАЛИВ:
1. Задовольнити клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на касаційне оскарження та поновити цей строк.
2. Відкрити касаційне провадження за скаргою ОСОБА_1 на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 09 квітня 2021 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 14 липня 2021 року у справі №580/4249/20.
3. Витребувати з Черкаського окружного адміністративного суду матеріали адміністративної справи №580/4249/20.
4. Особі, що подала касаційну скаргу, надіслати копію ухвали про відкриття касаційного провадження у справі, а іншим учасникам справи - копію ухвали про відкриття касаційного провадження у справі разом із копіями касаційної скарги та доданих до неї матеріалів.
5. Установити десятиденний строк з дня отримання копії цієї ухвали для подання відзиву на касаційну скаргу та роз`яснити, що до відзиву додаються докази надсилання (надання) його копій та доданих до нього документів іншим учасникам справи.
6. Роз`яснити, що особа, яка подала касаційну скаргу, має право доповнити чи змінити її протягом строку на касаційне оскарження, обґрунтувавши необхідність таких змін чи доповнень. У разі доповнення чи зміни касаційної скарги особа, яка подала касаційну скаргу, повинна подати докази надсилання копій відповідних доповнень чи змін до касаційної скарги іншим учасникам справи, інакше суд не враховує такі доповнення чи зміни.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, є остаточною та не може бути оскаржена.
Суддя-доповідач:                                                                                О.Р. Радишевська
Судді:                                                                                                    О.В. Кашпур
                                                                                                    С.А. Уханенко