ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 травня 2022 року	Львів	Справа № 380/11129/21 пров. № А/857/5709/22	

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:
головуючого судді          Шавеля Р.М.,
суддів                              Бруновської Н.В. та Хобор Р.Б.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м.Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 10.02.2022р. в адміністративній справі за позовом Головного управління ДПС у Львівській обл. до ОСОБА_1 про стягнення суми податкового боргу (суддя суду І інстанції: Клименко О.М., час та місце ухвалення рішення суду І інстанції: 10.02.2022р., м.Львів; дата складання повного тексту рішення суду І інстанції: 10.02.2022р.),-

В С Т А Н О В И В:

08.07.2021р. позивач Головне управління /ГУ/ ДПС у Львівській обл. звернувся до суду із адміністративним позовом, в якому просив стягнути з відповідача фізичної особи ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) в дохід бюджету суму податкового боргу в розмірі 92521 грн. 55 коп. (а.с.1-3).

Згідно ухвали суду від 23.07.2021р. розгляд справи здійснений судом першої інстанції за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи за наявними у справі матеріалами (а.с.27 і на звороті).

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 10.02.2022р. заявлений позов задоволено; стягнуто до бюджету з відповідача ОСОБА_1 податковий борг в розмірі 92521 грн. 55 коп. (а.с.30-33).

Не погодившись із винесеним судовим рішенням, його оскаржила відповідач ОСОБА_1 , яка покликаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими, неправильне застосування норм матеріального права, що в своїй сукупності призвело до помилкового вирішення спору, просить суд апеляційної інстанції скасувати рішення суду та прийняти нову постанову, якою у задоволенні заявленого позову відмовити (а.с.38-44).
Вимоги апеляційної скарги мотивує тим, що податкових повідомлень-рішень та податкової вимоги апелянт не отримувала, через що правові підстави вважати такі врученими в розумінні ст.42 ПК України є відсутніми. За таких умов визначені грошові зобов`язання не набули статусу узгоджених.
Водночас, позивачем не доведено наступних обставин: з якого часу, за яких і з яких підстав в апелянта виник обов`язок зі сплати податку на нерухомість; наведені обставини не з`ясовані під час судового розгляду справи.
Законодавством визначений механізм списання безнадійного податкового боргу; оскільки податковий орган звернувся до суду із розглядуваним позовом з пропуском строку, передбаченого п.102.1 ст.102 Податкового кодексу /ПК/ України, тому вказаний борг підлягає списанню.
Також ГУ ДПС у Львівській обл. зобов`язане довести та надати детальний розрахунок нарахованого податку на кожне нерухоме майно позивача; більша частина вказаної нерухомості була продана в 2018 році, перебуває в зруйнованому стані, що унеможливлює її використання в особистих та господарських цілях.

Позивачем ГУ ДПС у Львівській обл. скеровано до апеляційного суду відзив на апеляційну скаргу, в якому останній вважає її необґрунтованою і такою, що не підлягає до задоволення. Наголошує на тому, що суд першої інстанції правильно застосував норми матеріального і процесуального законодавства та ухвалив законне і справедливе судове рішення (а.с.65-68).

Розгляд справи в апеляційному порядку здійснено в порядку письмового провадження за правилами ст.311 КАС України без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами.
Водночас, колегія суддів не убачає підстав для задоволення клопотання апелянта про розгляд справи в присутності сторін, оскільки відповідно до п.3 ч.1 ст.311 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).
Апелянтом подану апеляційну скаргу, в якій детально та послідовно обґрунтовано свою правову позицію по справі; у свою чергу, позивач надав апеляційному суду відзив на апеляційну скаргу з власною позицією щодо розглядуваного спору.
Звідси, правових підстав для висновку про те, що справу необхідно розглядати в судовому засіданні, колегія суддів не убачає.
Окрім цього, Європейський суд з прав людини визнав явно необґрунтованим і тому неприйнятним звернення у справі «Varela Assalino contre le Portugal» (пункт 28, № 64336/01) щодо гарантій публічного судового розгляду. У цій справі заявник просив розглянути його справу в судовому засіданні, однак характер спору не вимагав проведення публічного розгляду. Фактичні обставини справи вже були встановлені, а скарги стосувалися питань права. Європейський суд вказав на те, що відмову у проведенні публічного розгляду не можна вважати необґрунтованою, оскільки під час провадження у справі не виникло ніяких питань, які не можна було вирішити шляхом дослідження письмових доказів.
У випадках, коли мають бути вирішені тільки питання права, то розгляд письмових заяв, на думку Європейського суду, є доцільнішим, ніж усні слухання; розгляд справи на основі письмових доказів є достатнім.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги у їх сукупності, колегія суддів приходить до переконання, що подана скарга не підлягає до задоволення, з наступних мотивів. 

Статтею 67 Конституції України передбачено обов`язок сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

          Розглядувані відносини по стягненню податкового боргу регулюються приписами ПК України (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), відповідно до пп.14.1.175 п.14.1 ст.14 якого податковим боргом є сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.
Органами стягнення є виключно контролюючі органи, уповноважені здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу та недоїмки зі сплати єдиного внеску у межах повноважень, а також державні виконавці у межах своїх повноважень. Стягнення податкового боргу та недоїмки зі сплати єдиного внеску за виконавчими написами нотаріусів не дозволяється (п.41.2 ст.41 ПК України).
Право контролюючих органів на звернення до суду з позовом щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, обслуговуючих такого платника, на суму податкового боргу або його частини передбачене пп.20.1.34 п.20.1 ст.20 ПК України.
Згідно п.95.1 ст.95 ПК України контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.
Стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги (п.95.2 вказаної статті).
За правилами п.87.11 ст.87 ПК України орган стягнення звертається до суду з позовом про стягнення суми податкового боргу платника податку - фізичної особи. Стягнення податкового боргу за рішенням суду здійснюється державною виконавчою службою відповідно до закону про виконавче провадження.

Вирішуючи наведений спір, суд першої інстанції виходив з того, що сума податкового боргу (податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки) відповідача складає 92521 грн. 55 коп. Вказаний борг виник внаслідок несплати суми податкових зобов`язань, визначених згідно податкових повідомлень-рішень № 0088633-5113-1305 від 13.05.2019р. на суму 2129 грн. 56 коп., № 0088634-5113-1305 від 13.05.2019р. на суму 21146 грн. 64 коп., № 0088635-5113-1305 від 13.05.2019р. на суму 2341 грн. 77 коп., № 0088636-5113-1305 від 13.05.2019р. на суму 29798 грн. 89 коп., № 0088632-5113-1305 від 13.05.2019р. на суму 1366 грн. 34 коп., № 0088631-5113-1305 від 13.05.2019р. на суму 1883 грн. 84 коп., № 0088628-5113-1305 від 13.05.2019р. на суму 2341 грн. 77 коп., № 0046593-5405-1305 від 19.05.2020р. на суму 765 грн. 75 коп., № 0046597-5405-1305 від 19.05.2020р. на суму 11851 грн. 32 коп., № 0046598-5405-1305 від 19.05.2020р. на суму 16700 грн. 35 коп., № 0046596-5405-1305 від 19.05.2020р. на суму 1193 грн. 48 коп., № 0046594-5405-1305 від 19.05.2020р. на суму 1055 грн. 77 коп., № 0046591-5405-1305 від 19.05.2020р. на суму 1312 грн. 41 коп., які набули статусу узгоджених. Також зверненню до суду із згаданим позовом передувало скерування на адресу відповідача податкової вимоги № 8384-17 від 05.02.2018р., яку відповідач залишив без реагування.
Станом на момент надсилання відповідачу зазначеної податкової вимоги у контролюючого органу були наявні облікові відомості, згідно з якими місцем проживання відповідача є АДРЕСА_1 . Враховуючи, що саме на таку адресу відповідача контролюючий орган надіслав їй рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, виплату поштового переказу податкову вимогу форми «Ф» № 8384-17 від 05.02.2018р., проте конверт з відміткою «за закінченням встановленого строку зберігання» повернувся на адресу позивача, суд уважав, що така податкова вимога вручена відповідачу належним чином.
Доказів оскарження та скасування зазначеної податкової вимоги та визначеної у ній суми податкового боргу відповідачем не надано, а судом не встановлено.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції прийшов до вірних та обґрунтованих висновків про наявність правових підстав для стягнення податкового боргу, з огляду на наступне.

Із змісту заявленого ГУ ДПС у Львівській обл. позову слідує, що його предметом є стягнення з відповідача ОСОБА_1 податкового боргу в загальному розмірі 92521 грн. 55 коп.
За таких обставин під час розгляду справи суд повинен перевірити підстави та періоди виникнення вказаної заборгованості, правильність обчислення суми боргу, наявність або відсутність платежів в рахунок погашення цієї суми (повного чи часткового), а також з`ясувати та зазначити у своєму рішенні, із яких сум складається цей борг та на підставі яких документів відповідач повинен його сплачувати. При цьому, належить витребувати і дослідити зазначені документи, навівши в рішенні суму кожного платежу, граничний строк сплати податкового зобов`язання і суму штрафу за порушення цього строку.

          Розглядувані правовідносини регулюються приписами ПК України (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

Сума узгодженого грошового зобов`язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов`язання, відповідно до пп.14.1.175 п.14.1 ст.14 ПК України, є податковим боргом.
Згідно з пп.54.3.3 п.54.3 ст.54 ПК України контролюючий орган зобов`язаний самостійно визначити суму грошових зобов`язань, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, якщо згідно з податковим та іншим законодавством особою, відповідальною за нарахування сум податкових зобов`язань з окремого податку або збору, застосування штрафних (фінансових) санкцій та пені, у тому числі за порушення у сфері зовнішньоекономічної діяльності, є контролюючий орган.
Відповідно до пп.54.5 ст.54 ПК України якщо згідно з нормами цієї статті сума грошового зобов`язання розраховується контролюючим органом, платник податків не несе відповідальності за своєчасність, достовірність і повноту нарахування такої суми, проте несе відповідальність за своєчасне та повне погашення нарахованого узгодженого грошового зобов`язання і має право оскаржити зазначену суму в порядку, встановленому цим Кодексом.
Згідно з пп.«е» п.176.1 ст.176 ПК України платники податку зобов`язані своєчасно сплачувати узгоджену суму податкових зобов`язань, а також суму штрафних (фінансових) санкцій, нарахованих органом державної податкової служби, та пені, за винятком суми, що оскаржується в адміністративному або судовому порядку.

Аналіз зазначених норм закону свідчить, що у платника податку виникає безумовний обов`язок зі сплати грошового зобов`язання після його узгодження. Несплачена сума грошового зобов`язання у встановлений законом строк є податковим боргом.
За змістом п.59.1 ст.59 ПК України у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов`язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.
Право податкового органу на направлення платнику податків податкової вимоги у разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у пп.54.3.1 - 54.3.6 п.54.3 ст.54 цього Кодексу, виникає лише на 11-й день після отримання платником податкового повідомлення-рішення за умови неініціювання процедури оскарження такого рішення контролюючого органу.

Відповідно до пп.1 п.2 Розділу IV Порядку ведення органами Державної фіскальної служби України оперативного обліку податків і зборів, митних та інших платежів до бюджетів, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, затв. наказом Міністерства фінансів України № 422 від 07.04.2016р., який був чинним на момент виникнення спірних правовідносин (втратив чинність з 05.04.2021р. згідно з наказом Міністерства фінансів України № 5 від 12.01.2021р. «Про затвердження Порядку ведення податковими органами оперативного обліку податків, зборів, платежів та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування»), звітні документи подаються за вибором платника податків, якщо інше не передбачено законодавством, в один із таких способів:
засобами електронного зв`язку в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації електронного підпису підзвітних осіб у порядку, визначеному законодавством;
особисто платником або уповноваженою ним особою;
надсилаються поштою з повідомленням про вручення та з описом вкладення.
Відповідно до п.1 Розділу II цього Порядку з метою обліку нарахованих і сплачених сум податків, зборів, митних та інших платежів до бюджетів, єдиного внеску органами ДФС відкриваються ІКП за кожним платником та кожним видом платежу, які повинні сплачуватися такими платниками.
ІКП містить інформацію про облікові операції та облікові показники, які характеризують стан розрахунків платника податків з бюджетами та цільовими фондами за відповідним видом платежу.
Облікові та звітні показники включаються до еталонних довідників з подальшим обов`язковим внесенням відповідних змін до реєстрів операцій та показників, які формуються ДФС за погодженням Міністерства фінансів України. Зміни до реєстрів операцій та показників вносяться не пізніше 15 числа місяця, наступного за місцем впровадження нових операцій та/або показників.
Спеціальне кодування всіх операцій, що використовуються для відображення в ІКП облікових показників, забезпечує автоматизоване ведення ІКП.
Облік нарахованих і сплачених сум податків, зборів, митних та інших платежів до бюджетів, єдиного внеску відображається в ІКП окремими обліковими операціями в хронологічному порядку. При цьому кожна операція фіксується в окремому рядку із зазначенням виду операції та дати її проведення.
Інформаційна система органів ДФС після відображення облікової операції забезпечує автоматичне проведення в ІКП розрахункових операцій.
В ІКП на дату проведення кожної облікової операції підбиваються підсумки за всіма її графами.

Як встановлено судом першої інстанції, згідно облікових даних ГУ ДПС у Львівській обл. станом на 25.05.2021р. за відповідачем ОСОБА_1 обліковується непогашений податковий борг з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками об`єктів нерухомості, за період 2018-2019 років у загальному розмірі 92521 грн. 55 коп., в тому числі недоїмка (основний платіж) - 92521 грн. 55 коп.
Розмір податкового боргу стверджується довідкою про суму податкового боргу платника податків (а.с.8), копіями податкових повідомлень-рішень і податкової вимоги (а.с.9-17), відомостями облікової картки платника податків по вказаних платежах, відповідно до якої загальний податковий борг позивача за період 2018-2020 років становить 191240 грн. 82 коп. (а.с.18-20).

Розглядуваний податковий борг в сумі 92521 грн. 55 коп. виник внаслідок несплати відповідачем як фізичною особою податкових зобов`язань з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками об`єктів нерухомості, обчислений згідно наступних податкових повідомлень-рішень:
№ 0088628-5113-1305 від 13.05.2019р. на суму 2341 грн. 77 коп. (нежитлова будівля – АДРЕСА_2 ),
№ 0088631-5113-1305 від 13.05.2019р. на суму 1883 грн. 84 коп. (нежитлова будівля – АДРЕСА_2 , площа 50,6 кв.м., реєстраційний номер 31613716),
№ 0088632-5113-1305 від 13.05.2019р. на суму 1366 грн. 34 коп. (нежитлова будівля – Львівська обл.. Кам`янка-Бузький район, с.Велике Колодно, вул.Б.Хмельницького, буд.37А, площа 36,7 кв.м., реєстраційний номер 31395325),
№ 0088633-5113-1305 від 13.05.2019р. на суму 2129 грн. 56 коп. (нежитлова будівля – Львівська обл.. Кам`янка-Бузький район, с.Велике Колодно, вул.Козака, буд.120Д, площа 57,2 кв.м., реєстраційний номер 31613365),
№ 0088634-5113-1305 від 13.05.2019р. на суму 21146 грн. 64 коп. (нежитлова будівля – Львівська обл.. Кам`янка-Бузький район, с.Печихвости, вул.Зелена, буд.19Б, площа 568 кв.м, реєстраційний номер 31613602),
№ 0088635-5113-1305 від 13.05.2019р. на суму 2341 грн. 77 коп. (нежитлова будівля – Львівська обл.. Кам`янка-Бузький район, с.Велике Колодно, вул.Козака, буд.120В),
№ 0088636-5113-1305 від 13.05.2019р. на суму 29798 грн. 89 коп. (нежитлова будівля – Львівська обл.. Кам`янка-Бузький район, с.Велике Колодно, вул.Козака, буд.120Б, площа 800,4 кв.м., реєстраційний номер 31613654),
№ 0046591-5405-1305 від 19.05.2020р. на суму 1312 грн. 41 коп. (нежитлова будівля – Львівська обл.. Кам`янка-Бузький район, с.Велике Колодно, вул.Козака, буд.120В, площа 62,9 кв.м., реєстраційний номер 31613453).
№ 0046594-5405-1305 від 19.05.2020р. на суму 1055 грн. 77 коп. (нежитлова будівля – Львівська обл.. Кам`янка-Бузький район, с.Велике Колодно, вул.Козака, буд.120Г, площа 50,6 кв.м., реєстраційний номер 31613716),
№ 0046595-5405-1305 від 19.05.2020р. на суму 765 грн. 75 коп. (нежитлова будівля – Львівська обл.. Кам`янка-Бузький район, с.Велике Колодно, вул.Б.Хмельницького, буд.37А, площа 36,7 кв.м., реєстраційний номер 31395325),
№ 0046596-5405-1305 від 19.05.2020р. на суму 1193 грн. 48 коп. (нежитлова будівля – Львівська обл.. Кам`янка-Бузький район, с.Велике Колодно, вул.Козака, буд.120Д, площа 57,2 кв.м., реєстраційний номер 31613365),
№ 0046597-5405-1305 від 19.05.2020р. на суму 11851 грн. 32 коп. (нежитлова будівля – Львівська обл.. Кам`янка-Бузький район, с.Печихвости, вул.Зелена, буд.19Б, площа 568 кв.м, реєстраційний номер 31613602),
№ 0046598-5405-1305 від 19.05.2020р. на суму 16700 грн. 35 коп. (нежитлова будівля – Львівська обл.. Кам`янка-Бузький район, с.Велике Колодно, вул.Козака, буд.120Б, площа 800,4 кв.м., реєстраційний номер 31613654).
          З метою погашення податкового боргу податковим органом скеровано на адресу відповідача податкову вимогу № 8384-17 від 05.02.2018р. на суму 98059 грн. 87 коп., яка стосувалася попередніх сум боргу позивача перед бюджетом (а.с.9).
Вказані податкові повідомлення-рішення та податкова вимога були скеровані на податкову адресу відповідача – АДРЕСА_1 . Факт отримання адресатом вказаних податкових повідомлень-рішень стверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення.
Податкова вимога № 8384-17 від 05.02.2018р. направлена рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, виплату поштового переказу на адресу відповідача, проте конверт з відміткою «за закінченням встановленого строку зберігання» повернувся на адресу позивача (а.с.9).

          Під час судового розгляду справи відповідачем не представлено будь-яких переконливих доказів щодо неправомірності нарахування спірної суми заборгованості, останньою не спростовано правильності нарахування розглядуваної суми боргу.
          Також суду не надано доказів оскарження в адміністративному чи у судовому порядку винесених податкових повідомлень-рішень та податкової вимоги.

Таким чином, при винесенні рішення по справі колегія суддів враховує, що наведені грошові зобов`язання є узгодженими, а відтак останні правомірно покладені в основу визначення податкового боргу платника податків.
З урахуванням наведеного, суд першої інстанції прийшов до вірного висновку про наявність у відповідача податкового боргу у вказаній сумі, доказів погашення якого останнім на час розгляду справи в суді першої інстанції не представлено.

          В частині дотримання порядку надсилання спірних податкових повідомлень-рішень та податкової вимоги, що ставить під сумнів узгодженість визначених грошових зобов`язань, колегія суддів враховує наступне.

Відповідно до п.45.1 ст.45 ПК України платник податків - фізична особа зобов`язаний визначити свою податкову адресу. 
Податковою адресою платника податків - фізичної особи визнається місце її проживання, за яким вона береться на облік як платник податків у контролюючому органі. 
Платник податків - фізична особа може мати одночасно не більше однієї податкової адреси. 
          Також згідно з пп.16.1.11 п.16.1 ст.16 ПК України платник податків зобов`язаний повідомляти контролюючі органи про зміну місцезнаходження юридичної особи та зміну місця проживання фізичної особи – підприємця.
          Із урахуванням наведеного, обов`язок щодо визначення податкової адреси покладено законом на платника податків. Останній зобов`язаний забезпечити отримання ним кореспонденції за адресою, яка визначена останнім податковою адресою та за якою контролюючий орган надсилає адресовану платнику податків кореспонденцію.
          В разі невиконання цього обов`язку платник податків не вправі посилатися на неотримання ним кореспонденції від контролюючого органу як на обставину, що звільняє його від відповідальності у зв`язку із настанням негативних для нього наслідків.

Стаття 42 ПК України передбачає умови, за дотримання яких кореспонденція від контролюючого органу до платника податків вважається належним чином надісланою, а саме:
якщо кореспонденцію надіслано за належною адресою платника податків, якою є його місцезнаходження та податкова адреса;
якщо поштове відправлення оформлено шляхом надіслання рекомендованого листа з повідомленням про вручення.
Також стаття 42 ПК України передбачає можливість вручення запиту особисто адресату чи його представнику.
Згідно з п.42.2 ст.42 ПК України документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані у порядку, визначеному пунктом 42.4 цієї статті, надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків (його представнику).
Абзацом 6 п.42.4 ст.42 ПК України визначено, що у разі якщо пошта не може вручити платнику податків документ через відсутність за місцезнаходженням посадових осіб платника податків, їх відмову прийняти документ, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, документ вважається врученим платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причини невручення.

Правова конструкція цієї норми жодним чином не визначає черговості або переважності застосування податковим органом будь-якого із зазначених способів. Вжиття у наведеному законодавчому приписі сполучника «або» вказує на рівнозначність зазначених способів та можливість використання будь-якого із них за вибором податкового органу.
При цьому надіслання у розумінні цієї норми передбачає направлення адресатові (платникові) кореспонденції з повідомленням про вручення. Тобто для факту надіслання достатньою є передача податковим органом відповідного виду поштової кореспонденції на пошту.

Відповідно до п.58.3 ст.58 ПК України у разі коли пошта не може вручити платнику податків податкове повідомлення-рішення або податкові вимоги, або рішення про результати розгляду скарги через відсутність за місцезнаходженням посадових осіб, їх відмову прийняти податкове повідомлення-рішення або податкову вимогу, або рішення про результати розгляду скарги, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, податкове повідомлення-рішення або податкова вимога, або рішення про результати розгляду скарги вважаються врученими платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причин невручення.

Абзацами другим-третім п.7 розділу IV Порядку направлення податковими органами податкових вимог платникам податків, затв., наказом Міністерства фінансів України № 610 від 30.06.2017р. (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) передбачено, що податкова вимога вважається надісланою (врученою) фізичній особі, якщо її вручено їй особисто чи її представникові, надіслано на адресу за місцем проживання або останнього відомого місцезнаходження фізичної особи з повідомленням про вручення або у порядку, визначеному абзацом третім пункту 6 цього розділу.
У разі якщо пошта не може вручити платнику податків податкову вимогу через відсутність за місцезнаходженням посадових осіб платника податків, їх відмову прийняти документ, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, така податкова вимога вважається врученою платнику податків у день, вказаний поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причини невручення.

Системний аналіз наведених норм дає підстави вважати, що приписи ПК України не передбачають умови та обов`язку контролюючого органу слідкувати за правильністю та належністю вручення платнику податків поштового відправлення, адже такий обов`язок на ньому лежав би за умови якби він особисто здійснював вручення такого запиту платнику податків, а не скористався послугами поштового зв`язку.
Слід зазначити, що платник зобов`язаний забезпечити отримання ним кореспонденції за адресою, яка фактично являється його місцезнаходженням і за якою податковий орган правомірно надсилає усю адресовану платникові кореспонденцію. У разі невиконання цього обов`язку платник не вправі посилатися на неотримання ним кореспонденції податкового органу як на обставину, що звільняє його від відповідальності у зв`язку з настанням негативних для нього наслідків.

Водночас, факт отримання документів платником податків має важливе значення, оскільки з цим моментом законодавство пов`язує відлік певних строків. Вважається, що документи належним чином вручені, якщо вони надіслані за адресою платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків або його законному чи уповноваженому представникові. Під адресою платника слід розуміти його місцезнаходження або податкову адресу.

Згідно матеріалів справи податкові повідомлення-рішення № 0088633-5113-1305 від 13.05.2019р. на суму 2129 грн. 56 коп., № 0088634-5113-1305 від 13.05.2019р. на суму 21146 грн. 64 коп., № 0088635-5113-1305 від 13.05.2019р. на суму 2341 грн. 77 коп., № 0088636-5113-1305 від 13.05.2019р. на суму 29798 грн. 89 коп., № 0088632-5113-1305 від 13.05.2019р. на суму 1366 грн. 34 коп., № 0088631-5113-1305 від 13.05.2019р. на суму 1883 грн. 84 коп., № 0088628-5113-1305 від 13.05.2019р. на суму 2341 грн. 77 коп. вручені відповідачу 12.06.2019р., що стверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с.13), а податкові повідомлення-рішення № 0046593-5405-1305 від 19.05.2020р. на суму 765 грн. 75 коп., № 0046597-5405-1305 від 19.05.2020р. на суму 11851 грн. 32 коп., № 0046598-5405-1305 від 19.05.2020р. на суму 16700 грн. 35 коп., № 0046596-5405-1305 від 19.05.2020р. на суму 1193 грн. 48 коп., № 0046594-5405-1305 від 19.05.2020р. на суму 1055 грн. 77 коп., № 0046591-5405-1305 від 19.05.2020р. на суму 1312 грн. 41 коп. вручені ОСОБА_1 15.06.2020р., що стверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с.17).

З огляду на приписи ст.42, п.58.3 ст.58 ПК України розглядувані податкові повідомлення-рішення вважаються врученими, відтак з цієї дати розпочинається 10-денний строк, передбачений для сплати платником податків відповідних грошових зобов`язань. 
Оскільки відповідачем не було оскаржено в адміністративному чи судовому порядку податкові повідомлення-рішення, сплата податкових зобов`язань не відбулася, тому сума визначених грошових зобов`язань набула статусу узгоджених зобов`язань.
Відповідно до вимог пп.14.1.175 п.14.1 ст.14 ПК України у відповідача станом на 25.05.2021р. є наявним податковий борг.

Пунктом 59.1 ст.59 ПК України передбачено, що у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов`язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.
Згідно з п.59.3 ст.59 ПК України податкова вимога надсилається не раніше першого робочого дня після закінчення граничного строку сплати суми грошового зобов`язання.
За змістом п.59.5 ст.59 ПК України, у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення. У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).
Звідси, податкова вимога є дійсною протягом усього терміну безперервного існування податкового боргу платника податків з моменту його утворення до моменту, зокрема, повного погашення податкового боргу платником за всіма видами податків і зборів.
При цьому податковим законодавством не передбачено необхідності повторного направлення платнику податків податкової вимоги у разі зміни (крім зменшення до нуля) суми його податкового боргу.

Стосовно правомірності визначення позивачем суми грошових зобов`язань колегія суддів звертає увагу на таке.

Факт узгодження грошового зобов`язання створює для платника податків обов`язок сплатити таке зобов`язання у встановлений законом строк. Своєю чергою, невиконання обов`язку зі сплати узгодженого грошового зобов`язання у встановлений законом строк має наслідком включення такого зобов`язання до податкового боргу платника податків, процедура стягнення якого визначається законом.
Враховуючи, що після узгодження грошових зобов`язань у відповідача виник обов`язок їх сплатити у встановлені законом строки і за закінченням таких строків узгоджені податкові зобов`язання стали податковим боргом, зважаючи на факт несплати відповідачем податкового боргу, надіслання позивачем податкової вимоги відповідачеві, позов про стягнення такого боргу підлягає до задоволення.
Суд апеляційної інстанції зазначає, що факт узгодження грошового зобов`язання, несплата його у встановлений законом строк та набрання таким зобов`язанням якості податкового боргу виключає підстави для оцінки судом правомірності визначення податковим органом грошового зобов`язання у справі, де предметом позову є стягнення такого боргу.
Отже, питання правомірності податкових повідомлень-рішень, якими визначені суми грошових зобов`язань з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками об`єктів нерухомості, не може бути предметом доказування у межах даного позову, оскільки такі рішення суб`єкта владних повноважень не є предметом позову в цій справі.

Аналогічна позиція наведена у постанові Верховного Суду від 19.05.2020р. у справі № 809/12/17, яка в силу приписів ч.5 ст.242 КАС України та ч.6 ст.13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» враховується апеляційним судом під час вирішення наведеного спору.

Окрім цього, належним є відповідач, який дійсно є суб`єктом порушеного, оспорюваного чи невизнаного матеріального правовідношення. Належність відповідача визначається, перш за все, за нормами матеріального права. Відтак, неналежним відповідачем є особа, яка не має відповідати за пред`явленим позовом.
Фактично спірні правовідносини виникли з участю фізичної особи (громадянина та власника об`єктів нерухомості) ОСОБА_1 у зв`язку із виявленим порушенням податкового законодавства щодо своєчасної сплати визначених податковим органом податкових зобов`язань з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками об`єктів нерухомості.
В обсязі встановлених у цій справі фактичних обставин, зважаючи на їх зміст та юридичну природу, колегія суддів вважає, що саме ОСОБА_1 як фізична особа є належним відповідачем за даним позовом.

Таким чином, оскільки за відповідачем рахується податковий борг, що виник на підставі рішень, якими визначені податкові зобов`язання, доказів оскарження яких у адміністративному та судовому порядку сторонами не надано, з урахуванням того, що відповідачем не надано доказів погашення такої заборгованості, яка вважається узгодженою, позовні вимоги про стягнення зазначеної заборгованості у вказаному розмірі підлягають задоволенню.

          Додатково колегія суддів наголошує на тому, що приписами п.265.1 ст.265 ПК України (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) передбачено, що податок на майно складається з: податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки; транспортного податку; плати за землю.
Згідно пп.266.1.1 п.266.1 ст.266 ПК України платниками податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які є власниками об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості.
Відповідно до пп.266.2.1 п.266.2 ст.266 ПК України об`єктом оподаткування є об`єкт житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його частка.
Підпунктом 266.3.1 п.266.3 ст.266 ПК України встановлено, що базою оподаткування є загальна площа об`єкта житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його часток.
Відповідно до пп.266.4.1 п.266.4 ст.266 ПК України база оподаткування об`єкта/об`єктів житлової нерухомості, в тому числі їх часток, що перебувають у власності фізичної особи - платника податку, зменшується: для квартири/квартир незалежно від їх кількості - на 60 кв. метрів; для житлового будинку/будинків незалежно від їх кількості - на 120 кв. метрів; для різних типів об`єктів житлової нерухомості, в тому числі їх часток (у разі одночасного перебування у власності платника податку квартири/квартир та житлового будинку/будинків, у тому числі їх часток), - на 180 кв. метрів. Таке зменшення надається один раз за кожний базовий податковий (звітний) період (рік).
Згідно пп.266.4.2 п.266.4 ст.266 ПК України сільські, селищні, міські ради та ради об`єднаних територіальних громад, що створені згідно із законом та перспективним планом формування територій громад, встановлюють пільги з податку, що сплачується на відповідній території, з об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, що перебувають у власності фізичних або юридичних осіб, громадських об`єднань, благодійних організацій, релігійних організацій України, статути (положення) яких зареєстровані у встановленому законом порядку, та використовуються для забезпечення діяльності, передбаченої такими статутами (положеннями).
Пільги з податку, що сплачується на відповідній території з об`єктів житлової та нежитлової нерухомості, для фізичних осіб визначаються виходячи з їх майнового стану та рівня доходів.
Пільги з податку, що сплачується на відповідній території з об`єктів нежитлової нерухомості, встановлюються залежно від майна, яке є об`єктом оподаткування.
Органи місцевого самоврядування до 25 грудня року, що передує звітному, подають відповідному контролюючому органу за місцезнаходженням об`єкта житлової та/або нежитлової нерухомості інформацію щодо ставок та наданих пільг юридичним та/або фізичним особам зі сплати податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, за формою, затвердженою Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до пп.266.5.1 п.266.5 ст.266 ПК України ставки податку для об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, що перебувають у власності фізичних та юридичних осіб, встановлюються за рішенням сільської, селищної, міської ради або ради об`єднаних територіальних громад, що створені згідно із законом та перспективним планом формування територій громад, залежно від місця розташування (зональності) та типів таких об`єктів нерухомості у розмірі, що не перевищує 1,5 відсотка розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного (податкового) року, за 1 квадратний метр бази оподаткування.
Згідно приписів пп.277.7.1 п.266.7 ст.266 ПК України обчислення суми податку з об`єкта/об`єктів житлової нерухомості, які перебувають у власності фізичних осіб, здійснюється контролюючим органом за місцем податкової адреси (місцем реєстрації) власника такої нерухомості.
Підпунктом 266.7.2 п.266.7 ст.266 ПК України визначено, що податкове/податкові повідомлення-рішення про сплату суми/сум податку, обчисленого згідно з підпунктом 266.7.1 пункту 266.7 цієї статті, та відповідні платіжні реквізити, зокрема, органів місцевого самоврядування за місцезнаходженням кожного з об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, надсилаються (вручаються) платнику податку контролюючим органом за місцем його податкової адреси (місцем реєстрації) до 1 липня року, що настає за базовим податковим (звітним) періодом (роком).

Під час судового розгляду з`ясовано та підтверджено відомостями з реєстру прав власності на нерухоме майно, що протягом звітних періодів відповідач була власником об`єктів нерухомості, які розташовані за наступними адресами:
нежитлова будівля – АДРЕСА_2 , площа 800,4 кв.м., реєстраційний номер 31613654;
нежитлова будівля – АДРЕСА_2 , площа 50,6 кв.м., реєстраційний номер 31613716;
нежитлова будівля – АДРЕСА_2 , площа 57,2 кв.м., реєстраційний номер 31613365;
нежитлові будівлі – АДРЕСА_2 , (згідно останнього запису - площа 62,9 кв.м., реєстраційний номер 31613453);
нежитлова будівля – АДРЕСА_3 , площа 36,7 кв.м., реєстраційний номер 31395325;
нежитлова будівля – АДРЕСА_4 , площа 568 кв.м, реєстраційний номер 31613602.
Оскільки відповідач є власником нежитлової нерухомості, тому саме вказані об`єкти були враховані позивачем для обчислення суми спірного податку.
Правильність обрахунку суми спірного податку стверджується рішенням Жовтанецької сільської ради Кам`янка-Бузького району Львівської обл. № 11 від 11.06.2018р. «Про встановлення місцевих податків і зборів на 2019 рік» і додатками до нього (а.с.69-82), а також відомостями облікової картки платника податків по вказаних платежах.
Твердження апелянта про продаж частини вказаних об`єктів колегія суддів вважає необґрунтованими, оскільки будь-яких доказів (договорів купівлі-продажу, витягів з державних реєстрів) таких дій останній до матеріалів справи не долучив.

          Колегія суддів відхиляє інші доводи апелянта, які наведені у поданій ним апеляційній скарзі, оскільки такі на правильність висновків суду не впливають; представлені позивачем докази є належними і допустимими, а відтак останні правомірно прийняті судом першої інстанції до уваги.

Таким чином, колегія суддів вважає заявлений позов підставним та обґрунтованим, а тому такий підлягає до задоволення, з вищевикладених мотивів.
Згідно ст.139 КАС України понесені судові витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги належить покласти на апелянта ОСОБА_1 .

З огляду на викладене, суд першої інстанції правильно і повно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків рішення суду, а тому підстав для скасування рішення колегія суддів не вбачає і вважає, що апеляційну скаргу на нього слід залишити без задоволення.

Керуючись ст.139, ч.4 ст.229, ст.311, п.1 ч.1 ст.315, ст.316, ч.1 ст.321, ст.ст.322, 325, 329 КАС України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 10.02.2022р. в адміністративній справі № 380/11129/21 залишити без задоволення, а вказане рішення суду – без змін.
Понесені судові витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покласти на апелянта ОСОБА_1 .

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття, та може бути оскаржена у касаційному порядку у випадках, передбачених п.2 ч.5 ст.328 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя	 	Р. М. Шавель 	
судді	 	Н. В. Бруновська 	
 	 	Р. Б. Хобор 	
Дата складання повного тексту судового рішення: 27.05.2022р.