УХВАЛА
про відмову у відкритті касаційного провадження

22 червня 2022 року 

м. Київ

справа № 826/1336/17
адміністративне провадження № К/990/10998/22 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
судді-доповідача Кравчука В.М., суддів Єзерова А.А., Стародуба О.П.,

перевірив касаційну скаргу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб 
на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 07 квітня 2021 року (суддя Добрівська Н.А.) та 
постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 21 лютого 2022 року (колегія у складі суддів Василенка Я.М., Ганечко О.М., Кузьменка В.В.)
у справі № 826/1336/17
за позовом  ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 
до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Комерційний Банк "Хрещатик", Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, 
третя особа - Публічне акціонерне товариство "Комерційний банк "Хрещатик",
про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити дії. 

УСТАНОВИВ:

У січні 2017 року ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 ), ОСОБА_2 (далі - ОСОБА_2 ), ОСОБА_3 (далі - ОСОБА_3 ), ОСОБА_4 (далі - ОСОБА_4 ), ОСОБА_19 (далі - ОСОБА_19 ), ОСОБА_6 (далі - ОСОБА_6 ), ОСОБА_7 (далі - ОСОБА_20 ), ОСОБА_8 (далі - ОСОБА_8 ), ОСОБА_9 (далі - ОСОБА_9 ), ОСОБА_10 (далі - ОСОБА_10 ), ОСОБА_11 (далі - ОСОБА_11 ), ОСОБА_12 (далі - ОСОБА_12 ), ОСОБА_13 (далі - ОСОБА_13 ), ОСОБА_14 (далі - ОСОБА_14 ), ОСОБА_15 (далі - ОСОБА_15 , ОСОБА_16 (далі - ОСОБА_16 ), ОСОБА_17 (далі - ОСОБА_17 ), ОСОБА_18 (далі - ОСОБА_18 ) звернулися до суду із позовом до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі - Уповноважена особа Фонду) на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Комерційний Банк "Хрещатик" (далі - ПАТ "КБ "Хрещатик"), Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі - Фонд ГВФО), в якому просили:
- визнати протиправною бездіяльність Уповноваженої особи Фонду щодо невключення їх до переліку вкладників ПАТ "КБ "Хрещатик", які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду;
- зобов`язати Уповноважену особу Фонду ГВФО надати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткову інформацію про вкладників публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Хрещатик", які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, а саме, інформацію щодо наступних осіб: (1) ОСОБА_1 за договором від 01.04.2016 № 26208001193466 банківського рахунку фізичної особи на суму 195 021,44 грн;                   (2) ОСОБА_21 за договором від 01.04.2016 № 26207001193423 банківського рахунку фізичної особи на суму 195 021,44 грн; (3) ОСОБА_22 за договором від 01.04.2016 № 26203001193483 банківського рахунку фізичної особи на суму 195 021,44 грн; (4) ОСОБА_4 за договором від 01.04.2016 № 2620100113452 банківського рахунку фізичної особи на суму 195 021,44 грн;                      (5) ОСОБА_19 за договором від 01.04.2016 № 26208001193499 банківського рахунку фізичної особи на суму 195 021,44 грн; (6) ОСОБА_23 за договором від 01.04.2016 № 26204001193512 банківського рахунку фізичної особи на суму 188 020,76 грн; (7) ОСОБА_7 за договором від 01.04.2016 № 26208001193477 банківського рахунку фізичної особи на суму 195 021,44 грн;                     (8) ОСОБА_8 за договором від 01.04.2016 № 26200001193646 банківського рахунку фізичної особи на суму 195 021,44 грн; (9) ОСОБА_9 за договором від 01.04 2016 № 26200001193475 банківського рахунку фізичної особи на суму 195 021,44 грн; (10) ОСОБА_10 за договором від 01.04.2016 № 26206001193435 банківського рахунку фізичної особи на суму 195 021,44 грн;                  (11) ОСОБА_24 за договором від 01.04.2016 № 26208001193507 банківського рахунку фізичної особи на суму 195 021,44 грн; (12) ОСОБА_12 за договором від 01.04.2016 № 26204001193501 банківського рахунку фізичної особи на суму 195 021,44 грн; (13) ОСОБА_13 за договором від 01.04.2016 № 26203001193494 банківського рахунку фізичної особи на суму 195 021,44 грн;                  (14) ОСОБА_14 за договором від 01.04.2016 № 26203001193502 банківського рахунку фізичної особи на суму 195 021,44 грн; (15) ОСОБА_25 за договором № 26200003193462 від 01.04.2016 банківського рахунку фізичної особи на суму 195 021,44 грн; (16) ОСОБА_16 за договором від 01.04.2016 № 26205001193469 банківського рахунку фізичної особи на суму 195 021,44 грн;                   (17) ОСОБА_17 за договором від 01.04.2016 № 262020011993440 банківського рахунку фізичної особи на суму 195 021,44 грн; (18) ОСОБА_18 за договором від 01.04.2016                         № 26203001193472 банківського рахунку фізичної особи на суму 195 021,44 грн.

Окружний адміністративний суд міста Києва (суддя Добрівська Н.А.) рішенням від 07.04.2021, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 21.02.2022, задовольнив позов частково:
-          визнав протиправними дії Уповноваженої особи Фонду щодо формування повного переліку вкладників ПАТ "КБ "Хрещатик" в частині не включення до переліку як вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами ПАТ "КБ "Хрещатик" за рахунок Фонду ГВФО: ОСОБА_1 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_4 , ОСОБА_19 , ОСОБА_23 , ОСОБА_7 ,          ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_24 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_25 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 ;
-          зобов`язав Фонд ГВФО виплатити відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб таким вкладникам, які мають право на відшкодування коштів за вкладом за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб: ОСОБА_1 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_4 , ОСОБА_19 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_24 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_25 ,   ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 - по 195 021,44 грн; ОСОБА_23 -  188 020,76 грн;
-          відмовив у задоволенні інших позовних вимог;
-          стягнув з Фонду ГВФО на користь ОСОБА_1 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 ,                   ОСОБА_4 , ОСОБА_19 , ОСОБА_23 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_24 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_25 ,   ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 - по 3 900,00 грн на відшкодування судового збору. 

05.05.2022 Фонд ГВФО подав касаційну скаргу, що 05.05.2022 надійшла до Верховного Суду, в якій, із посиланням на неправильне застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просив скасувати рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 07.04.2022 та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 21.02.2022, ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову.
Як на підставу касаційного оскарження покликається на необхідність відступу від висновків щодо застосування ст. 203, 204, 215, 216, 228 Цивільного кодексу України (далі - КАС України), п. 7 ч. 3       ст. 38 Закону України від 23.02.2012 № 4452-VI «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» (далі - Закон № 4452-VI), сформульованих у постановах Великої Палати Верховного Суду від 04.07.2018 у справі № 826/1476/15, від 23.10.2019 у справі № 823/5244/15, від 16.09.2020 у справі  № 826/12284/16, від 05.12.2018 у справі № 811/3880/15, від 05.05.2020 у справі № 920/653/18, від 18.08.2020 у справі № 815/494/18, від 02.09.2020 у справі № 904/1939/18, від 28.04.2021 у справі             № 910/9351/20, від 12.08.2019 у справі № 904/4953/18, від 03.10.2019 у справі  № 910/13850/18, від 29.10.2019 у справі № 910/16477/18, від 29.10.2019 у справі № 910/16152/18, від 18.05.2021 у справі № 911/2711/18 у питанні неможливості визнання переказу коштів у порядку ст. 38 Закону № 4452-VI нікчемним правочином. Саме дії клієнтів банку по розпорядженню коштами на рахунках, які реалізовуються шляхом виконання розрахункових операцій, призводять до зміни правовідносин між ініціатором платежу, отримувачем та банком, який виконує такий переказ, а отже, є правочином, який може бути кваліфікований як нікчемний.

Верховний Суд ухвалою від 24.05.2022 залишив касаційну скаргу без руху відповідно до ч. 2 ст. 332 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).
02.06.2022 до Верховного Суду від Фонду ГВФО надійшло платіжне доручення від 01.06.2022 № 1689 про сплату судового збору у розмірі 140  400,00 грн. 
Отже, скаржник усунув недолік, який слугував підставою для залишення касаційної скарги без руху. 

Скаржник пропустив строк на касаційне оскарження, встановлений ч. 1 ст. 329 КАС України, оскільки оскаржувана постанова Шостого апеляційного адміністративного суду ухвалена (складена) 21.02.2022, строк на подання касаційної скарги закінчився 23.03.2022.

Фонд ГВФО клопоче поновити строк на касаційне оскарження. Клопотання обґрунтоване тим, що копію постанови суду апеляційної інстанції отримало 20.04.2022, на підтвердження чого надає копію конверту Шостого апеляційного адміністративного суду з ідентифікатором 0102935723237.  
Зважаючи на документальне підтвердження дати отримання копії повного тексту судового рішення, Суд вважає, що Фонд ГВФО слід поновити строк на касаційне оскарження відповідно до ч. 2 ст. 329 КАС України.

Перевіряючи наявність підстав для відкриття касаційного провадження, Суд виходить з такого.
Провадження у цій справі відкрито до внесення змін та викладення Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) у новій редакції (до 15.12.2017).
Фонд ГВФО покликається на наявність у цій справі підстави касаційного оскарження, передбаченої п. 2 ч. 4 ст. 328 КАС України.
У цій справі Шостий апеляційний адміністративний суд в оскаржуваному рішенні застосував висновок Великої Палати Верховного Суду за результатами перегляду аналогічної справи                        № 826/1476/15, сформульований у постанові від 24.09.2021, який зводиться до такого: «<…> здійснюючи операції з перерахування коштів, банк не вчиняє окремі правочини, а виконує свої зобов`язання з обслуговування клієнтів банку, передбачені ЦК України, Законом України «Про банки і банківську діяльність», Інструкцією про порядок відкриття, використання і закриття рахунків у національній та іноземних валютах, затвердженою постановою Правління НБУ від 12 листопада 2003 року №492, та договорами з відповідними клієнтами.
Якщо внаслідок проведених операцій Фонду, а не банку, завдані збитки (штучно збільшена сума гарантованих державною виплат), то стаття 38 Закону 4452-VI не може бути застосована, а Фонд має звертатися до суду з вимогою про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину на підставі статті 228 ЦК України. Лише за наявності рішення суду можна застосовувати до позивача будь-які наслідки недійсності нікчемного правочину за цією статтею. 
Згідно з положеннями статей 37, 38 Закону № 4452-VI Фонд або його уповноважена особа наділені повноваженнями щодо виявлення факту нікчемності правочинів, тобто мають право здійснити перевірку таких правочинів стосовно їх нікчемності, прийняти відповідне рішення про виявлення факту нікчемності правочину і повідомити про це сторін правочину, а також вчиняти дії щодо застосування наслідків нікчемності правочинів.».
Фонд ГВФО обґрунтовує необхідність відступу від вказаного висновку необхідністю правової переоцінки Верховним Судом спірних правовідносин на предмет наявності в діях клієнта по розпорядження коштами на рахунку банку ознак правочину. При цьому, покликається на те, що Верховний Суд у постанові від 07.07.2021 у справі № 210/2314/20 дійшов висновків про те, що операція із перерахування коштів (транзакція) має правову природу правочину. 
Суд критично оцінює таке посилання скаржника, оскільки у справі № 210/2314/20 Верховний Суд притримувався позиції, що банк, здійснюючи операції з перерахування коштів з рахунку одного клієнта банку на рахунок іншого, не вчиняв правочину з третьою особою, а тому такі дії (перерахування коштів) та їх наслідки не є правочинами у розумінні ст. 202 ЦК України. Тобто, дійшов правової позиції, аналогічної висновкам, від яких Фонд ГВФО вважає необхідним відступити.
Між тим, Фонд ГВФО у касаційній скарзі не наводить обґрунтованих підстав для відступу від зазначених вище висновків щодо застосування ст. 203, 204, 215, 216, 228 ЦК України, ст. 38 Закону № 4452-VI у подібних правовідносинах та, відповідно, підстав для повторної передачі справи на розгляд Великої Палати Верховного Суду для відступу від висновків, сформульованих у справі                 № 826/1476/15 та ін.
За таких обставин, Фонд ГВФО слід відмовити у відкритті касаційного провадження відповідно до           п. 6 ч. 1 ст. 333 КАС України.

Керуючись ст. 333, 359 КАС України, Суд,-

УХВАЛИВ:

1.          Задовольнити заяву про поновлення строку на касаційне оскарження. Поновити Фонду гарантування вкладів фізичних осіб строк на касаційне оскарження. 
2.          Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 07 квітня  2021 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 21 лютого           2022 року у справі № 826/1336/17.
3.          Копію ухвали про відмову у відкритті касаційного провадження разом з касаційною скаргою та доданими до скарги матеріалами надіслати скаржнику.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями, є остаточною та не може бути оскаржена.

Суддя                                                                                                              В.М. Кравчук

Суддя                                                                                                              А.А. Єзеров

Суддя                                                                                                              О.П. Стародуб