ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 квітня 2022 року
м. Хмельницький

Справа № 683/3987/21
Провадження № 22-ц/4820/828/22

Хмельницький апеляційний суд
у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: Костенка А.М. (суддя-доповідач), Гринчука Р.С., Спірідонової Т.В.
розглянув в порядку ч. 1 ст. 369 ЦПК України цивільну справу   № 683/3987/21 за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 14 лютого 2022 року по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа – ОСОБА_3 про стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання.
Заслухавши доповідача, перевіривши матеріали справи, ознайомившись з доводами апеляційної скарги, суд
в с т а н о в и в :
В грудні 2021 року ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом та просила ухвалити рішення, яким стягнути з ОСОБА_1 на її користь аліменти на дочку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , як на повнолітню дитину, яка продовжує навчання, в розмірі ј частини частки всіх видів його заробітку (доходу) щомісяця, починаючи стягнення від дня пред`явлення позову.
Обґрунтовуючи позовні вимоги, вказувала, що у них з відповідачем є спільна донька - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Донька є студенткою Хмельницького кооперативного торговельно-економічного інституту, денної форми навчання на контрактній основі. Позивачка зазначала, що донька перебуває на її повному утриманні, відповідач добровільно допомоги не надає, хоча має таку можливість, оскільки є працездатним, має постійну роботу та стабільний заробіток.
ОСОБА_2 вказувала, що в середньому на утримання доньки за місяць витрачається – 6000 грн. Зокрема, як оплату за навчання за минулий рік сплачено 5550 грн., за поточний навчальний рік – 9160 грн., щомісячно сплачує за проживання в гуртожитку 570 грн. Крім того, несе витрати на харчування, придбання речей повсякденного вжитку, навчальні посібники. Тому просила ухвалити рішення, яким задоволити її позовні вимоги.
Рішенням Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 14 лютого 2022 року вказаний позов було задоволено частково. 
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на період навчання дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у Хмельницькому кооперативному торговельно-економічному інституті у розмірі 1/6 частини його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 30 грудня 2021 року і до закінчення навчання – 30 червня 2022 року, але не більше, ніж до досягнення нею 23 років. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 908 грн. Допущено негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. 
ОСОБА_1 не погодився з даним рішенням суду, подав апеляційну скаргу, посилаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими, порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду в частині розміру стягнутої суми аліментів, ухвалити нове рішення, яким стягнути з нього аліменти на повнолітню доньку, яка продовжує навчання - ОСОБА_3 в твердій грошовій сумі в розмірі 1500 грн. щомісячно, починаючи з дня подачі позову і до закінчення нею навчання, але не більше, ніж до досягнення нею 23- річного віку.
Так, апелянт вказує, що вирішуючи спір, суд не повно дослідив обставини справи, а саме вказує, що до 23 грудня 2021 року сплачував аліменти, оскільки повноліття донька досягла саме ІНФОРМАЦІЯ_2 , заборгованості по аліментах не було, оскільки відрахування в рахунок аліментів здійснювалося офіційно із його заробітної плати. Крім того, на думку апелянта, суд не перевірив пояснення позивачки, що всі попередні витрати, зокрема, і оплату навчання до 23 грудня 2021 року вона несла самостійно, оскільки по цей день ним ще сплачувалися аліменти. Апелянт вказує, що судом не враховані правові позиції суду вищої судової інстанції, з вирішення подібних правовідносин. Також, ОСОБА_3 зауважує, що поняття аліменти на дитину, яка продовжує навчання, не має обов`язковості, їх стягнення можливе лише при наявності визначених законом підстав та умов. Однак, на думку апелянта, вирішуючи цей спір, суд першої інстанції не врахував обставини, які мають значення, зокрема, наявність на його утриманні двох неповнолітніх дітей, онкохворої матері, а також того, що його дохід має не постійний характер, оскільки працює трактористом у сезони посіву та збору вражаю.
Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд приходить висновку про необхідність залишення апеляційної скарги без задоволення.
Відповідно до ч. 1 ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Судом встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_1 перебували в зареєстрованому шлюбі, який розірвано 18 травня 2006 року.
Під час перебування в шлюбі у них народилася донька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
       Згідно довідки Хмельницького кооперативного торговельно-економічного інституту ОСОБА_3 є студенткою денної форми навчання даного навчального закладу з 15 вересня 2020 року, форма навчання за контрактом, термін закінчення навчання 30.06.2022 рік.
За договором про надання освітніх послуг від 14 вересня 2020 року між навчальним закладом та ОСОБА_3 загальна вартість освітньої послуги за весь період навчання складає 45 000 грн.
Як видно з договору на проживання в гуртожитку, укладеному між ОСОБА_3 і навчальним закладом 02.09.2020 року, розмір плати за проживання в гуртожитку складає 570 грн. за місяць.
Оплату навчання, проживання в гуртожитку ОСОБА_3 здійснює її мати – позивач у справі, сама ОСОБА_3 самостійних доходів не отримує. 
Відповідно до положень статті 6 СК України правовий статус дитини має особа до досягнення нею повноліття.
Статтею 199 СК України установлено, що якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.
За змістом статей 191, 200 СК України  аліменти присуджуються рішенням суду від дня пред`явлення позову. Суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів. Частина заробітку (доходу) матері, батька, яка стягуватиметься як аліменти на повнолітніх дочку, сина, визначається судом з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу.
Відповідно до частини першої статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.
Пленум Верховного Суду України надав роз`яснення щодо підстав виникнення обов`язку батьків по утриманню своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчання.
Так, пунктом 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15 травня 2006 року роз`яснено, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: 1) досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; 2) продовження ними навчання; 3) потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; 4) наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.
Таким чином, вирішуючи спір, суд першої інстанції, належним чином дослідивши та давши оцінку поданим сторонами доказам, врахувавши положення статей 182, 198, 199,  200 СК України, дійшов правильного висновку про те, що повнолітня ОСОБА_3 у зв`язку з продовженням навчання потребує матеріальної допомоги, натомість його батько, відповідач ОСОБА_1 такої допомоги не надає, маючи при цьому змогу та обов`язок її надавати, правомірно стягнув з нього користь позивача аліменти на період навчання дочки згідно з вимогами закону, навівши обґрунтований розмір аліментів і врахувавши матеріальне становище відповідача та його сімейний стан.
Доводи апеляційної скарги, що суд не врахував, що на утриманні апелянта перебуває двоє малолітніх дітей, непрацююча дружина, хвора мати, яка потребує стороннього догляду слід відхилити.
Вказані обставини були враховані судом під час розгляду справи, що вбачається з рішення суду.
При цьому під час розгляду справи в суді першої інстанції апелянтом не надавались суду письмові докази у вигляді медичних документів щодо стану здоров`я його матері, які були додані як письмові докази до апеляційної скарги. 
Згідно ч. 3 ст. 367 ЦПК України докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.
Разом із тим, відповідачем в апеляційній скарзі не було зазначено обставин, які б доводили неможливість подання до суду першої інстанції письмових доказів у вигляді медичних документів щодо стану здоров`я його матері, які були надані лише суду апеляційної інстанції. 
Оскільки вказані документи не було досліджено судом першої інстанції, апеляційний суд не приймає їх як належні докази по справі, а тому доводи апеляційної скарги з посиланням на ці письмові докази суд не приймає до уваги.
При цьому в матеріалах справи відсутні дані, що відповідач є непрацездатною особою, а отже відповідач є здоровою працездатною особою, він може працевлаштовуватись на іншу оплачувану роботу чи отримувати інші доходи внаслідок своєї трудової діяльності для надання матеріальної допомоги дочці, яка продовжує навчання, та іншим своїм дітям, а отже він спроможний та зобов`язаний надавати таку допомогу.
Також слід відхилити посилання апелянта, що він сплачував аліменти до досягнення дитиною повноліття, коли та вже навчалась в навчальному закладі й тому посилання позивачки, що лише вона одна несла витрати на доньку не відповідають дійсності.
Вказані обставини не мають значення при вирішенні даного спору, оскільки обов`язок батьків утримувати повнолітніх дітей, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги до досягнення двадцяти трьох років, встановлений нормами ст. 199 СК України та не залежить від сплати аліментів одним з батьків до досягнення дитиною повноліття.
При цьому принцип рівності обов`язку обох батьків утримувати дитину після досягнення нею повноліття за даною нормою СК України в разі продовження навчання закріплені в ч. 6 ст. 7 та ст. 141 СК України.
Рішення суду ґрунтується на повно, всебічно досліджених матеріалах справи, постановлено з дотриманням вимог матеріального та процесуального права і підстав для його скасування в межах доводів апеляційної скарги не вбачається.
Керуючись ст. ст. 374, 375, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, суд, 
п о с т а н о в и в :
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Рішення Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 14 лютого 2022 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.
Повний текст постанови складено 27 квітня 2022 року.

Судді                         А.М. Костенко

Р.С. Гринчук

Т.В. Спірідонова