ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10 червня 2022 року          м. Чернівці 

       Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду Кифлюк В.Ф., розглянувши матеріали за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Кіцманського районного суду Чернівецької області від 11.05.2022 року у справі про адміністративне правопорушення щодо неї за ст.124 КУпАП,- 
У С Т А Н О В И В : 

       Постановою Кіцманського районного суду Чернівецької області від 11.05.2022 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жительку АДРЕСА_1 , визнано винуватою у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП і на неї накладено стягнення у виді сплати штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн.
       Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави 496 грн. 20 коп. судового збору.
       Згідно постанови суду ОСОБА_1 16.04.2022 року о 00 год. 05 хв. в м. Кіцмань по вул. Незалежності, 2Б, керуючи транспортним засобом Ніссан, д.н.з. НОМЕР_1 , під час руху заднім ходом не переконалася, що це буде безпечно, не врахувала дистанції руху та допустила зіткнення з автомобілем Хюндай, д.н.з. НОМЕР_2 , в результаті чого автомобілі отримали механічні пошкодження. Своїми діями ОСОБА_1 порушила п.13 ПДР України.
       На цю постанову суду ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просила скасувати оскаржуване рішення та закрити провадження у справі за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.
       На обґрунтування своїх вимог вказувала, що суд першої інстанції не навів конкретних доказів, які б підтверджували обставини вчиненого правопорушення та не навів мотивів, з яких не приймає до уваги інші докази, не було проаналізовано схему місця ДТП та відповідність її інформації, яка наведена в протоколі, поясненням ОСОБА_1 , запису з нагрудної камери 
ЄУНСС 718/729/22 провадження №33/822/336/22 головуючий у 1 інстанції Скорейко В.В.
інспектора поліції. Суд обмежився формальним переліком доказів, які, начебто, доводять наявність правопорушення. Також посилалась на те, що свідок ОСОБА_2 не була зазначена в протоколі про адміністративне правопорушення як свідок, клопотання про її допит в суді ніхто не заявляв, а суд з власної ініціативи викликав цю особу в якості свідка, що, на думку апелянта, не вправі був робити.
Ще вказувала, що невірно кваліфіковано її дії, оскільки порушення п.13.1 ПРД України можливе в разу руху кількох транспортних засобів, наїзд при русу заднім ходом на транспортний засіб, який не рухається, в даному випадку, може бути порушенням п.10.9 ПДР. Але суд не вправі самостійно змінювати пункт правил дорожнього руху, які не зазначені в протоколі. Сама ж вона не порушувала п.13.1 ПДР України, а тому її необґрунтовано притягнуто до відповідальності. Також вказувала, що було порушено її право на захист, оскільки працівник поліції не допустив до участі як захисника її чоловіка, який є адвокатом, мотивувавши це тим, що не було представлено письмового договору. Апелянт ще вказувала, що суд першої інстанції переглядав відеозапис, що міститься в іншому провадженні, але копію того запису не долучив до цієї справи. Вказувала, що суд відмовив в її та її представника клопотанні про проведенні судового розгляду за допомогою відеозапису, мотивувавши це тим, що таке клопотання не заявлялось в першому судовому засіданні, коли досліджувались письмові докази. Вказувала, що суд викривлено та неточно виклав пояснення свідка ОСОБА_3 , а тому останнього необхідно повторно допитати в суді апеляційної інстанції. Також апелянт посилалась на ряд статей Конституції України, окремі рішення ЄСПЛ, якими, на її думку, суд повинен був керуватись при прийнятті рішення та закрити провадження щодо неї.
       Заслухавши ОСОБА_1 , адвоката Фодчук О.В., які просили задовольнити подану апеляційну скаргу, посилаючись на обставини, що наведені в ній, повторно опитавши свідка ОСОБА_3 переглянувши наданий апелянтом відеозапис з нагрудної камери поліцейського, перевіривши матеріали провадження та наведені апелянтом доводи, вважаю, що апеляційні вимоги є необґрунтовані і в задоволенні поданої скарги необхідно відмовити.
       Відповідно до ч.7 ст.294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.
       Оскільки апелянтом не оспорюється факт керування 16.04.2022 о 00 год. 05 хв. в м. Кіцмань автомобілем Ніссан, д.н.з. НОМЕР_1 по вул. Незалежності, 2Б в дворі, де були припарковані інші автомобілі, суд в цій постанові не наводить доказів на підтвердження цих обставин.
       Вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, повністю підтверджується дослідженими в суді першої інстанції та перевіреними в апеляційній інстанції доказами.
       Так, з протоколу про адміністративне правопорушення серії ОБ №041820 від 16.04.2022 р. вбачається, що цього дня в 00 год. 05 хв. ОСОБА_1 в м. Кіцмань по вул. Незалежності, 2Б, керуючи автомобілем NISSAN-X-TRAIL, д.н.з. НОМЕР_1 при рухові заднім ходом не переконалась, що це буде безпечно, не врахувала дистанції руху та допустила зіткнення з автомобілем HUNDAI д.н.з. НОМЕР_2 , в результаті чого автомобілі було пошкоджено. ОСОБА_1 було порушено вимоги п.13. ПРД України. (а.с.1).
       Зі схеми місця ДТП вбачається, що в ній зафіксовано розташування трпанспортн6их засобів NISSAN-X-TRAIL, д.н.з. НОМЕР_1 та HUNDAI д.н.з. НОМЕР_2 , а також детально описано пошкодження на цих автомобілях. Зі змістом даної схеми та описом пошкоджень транспортних засобів погодились водії ОСОБА_1 та ОСОБА_4 , про що свідчать їхні підписи (а.с.2).
       А тому посилання апелянта на те, що в цьому документі невірно описано пошкодження транспортних засобів та розташування транспортних засобів, є голослівними.
       З показань свідка ОСОБА_2 вбачається, що біля 12.00 (події були біля 24 год.) 15.04.2022 р. вона почула шум в під`їзді. Виглянувши, вона побачила ОСОБА_1 та ще двох чоловіків. ОСОБА_1 розверталась та зачепила інший автомобіль. Інші сусіди кричали та просили її зупинити. В під`їзді будинку горіло світло і вона бачила, як ОСОБА_1 сідала в автомобіль. Після цього вона викликала поліцію.
       З письмових пояснень ОСОБА_2 від 16.04.2022 р. вбачається, що вона цього дня біля 00 год. 05 хв. бачила як автомобіль Ніссан зачепив інший автомобіль (а.с.7).
       Що стосується тверджень апелянта про те, що суд не вправі був самостійно викликати та опитувати свідка ОСОБА_2 , то вони є необґрунтовані, оскільки, як вбачається з матеріалів провадження, ОСОБА_1 в судовому засіданні заперечувала свою винуватість, а ОСОБА_2 являлась очевидцем події, її письмові пояснення від 16.04.2022 р. є в матеріалах провадження і тому суд для уточнення обставин справи вправі був безпосередньо опитати цього свідка в судовому засіданні. І такі дії суду не є збиранням доказів, про що вказувала апелянт в своїй скарзі. 
       З пояснень свідка ОСОБА_3 також вбачається, що 15.04.2022 р. рішили заночувати в автомобілі і коли розвертались, почув глухий звук. Від`їхавши біля 15 м, стали оглядати автомобіль і тоді приїхали працівники поліції та не допустили його до проведення процесуальних дій.
       Отже, судом вірно встановлено, що саме ОСОБА_1 керувала автомобілем NISSAN-X-TRAIL, д.н.з. НОМЕР_1 і під час руху заднім ходом наїхала на автомобіль HUNDAI д.н.з. НОМЕР_2 , в результаті чого обидва автомобілі отримали механічні пошкодження.
       Також є необґрунтованим є твердження апелянта про те, що нею не було порушено вимоги п.13.1 ПДР України, оскільки вона, керуючи автомобілем у рухаючись на ньому заднім ходом, не дотрималась безпечної дистанції руху і допустила наїзд на інший автомобіль. Можливо, в діях ОСОБА_1 є і ознаки порушення вимог п.10.9 ПДР України, про що вона вказує в своїй скарзі, але їй в провину не ставилось порушення ще і цих вимог ПДР, а тому суд не вправі самостійно інкримінувати останній порушення інших вимог ПДР України.
       Заперечення апелянтом своєї вини та очевидних обставин події є обраний нею спосіб захисту з метою уникнути відповідальності.
       Що стосується можливої неточності часу в хвилинах щодо вчинення правопорушення, необхідно зазначити, що саме зі слів очевидця події ОСОБА_2 , а саме пояснення її від 16.04.2022 р. (а.с.7), і було встановлено працівником поліції час вчинення правопорушення.
Крім того, можлива неточність зазначення в протоколі про адміністративне правопорушення часу вчинення правопорушення, яка може складати 05-10 хв., в даному випадку не може бути підставою для скасування оскаржуваної постанови. Суд же з власної ініціативи не вправі змінювати зміст інкримінованого ОСОБА_1 правопорушення та зазначати інший час його вчинення.
       Істотних порушень вимог закону, які б свідчили про незаконність прийнятого судом рішення, не встановлено. Той факт, що суд відмовив в задоволенні клопотання апелянта та її представника в фіксації судового розгляду за допомогою відеозапису, не впливає на правильність прийнятого рішення по суті та не є підставою для скасування постанови суду.
       Оскаржувана постанова суду є законною та обґрунтованою і підстав для її скасування немає.        
       На підставі наведеного та керуючись ст.294 КУпАП,-

                                       П О С Т А Н О В И В :

        В задоволенні апеляційної скарги ОСОБА_1 відмовити, а постанову Кіцманського районного суду Чернівецької області від 11.05.2022 року у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ст.124 КУпАП залишити без змін. 
       Постанова оскарженню не підлягає.

       Суддя                                                 В.Ф.Кифлюк
       Копія. Згідно з оригіналом: суддя