Справа № 943/2467/21                         Головуючий у 1 інстанції: Кос І.Б. 
Провадження № 33/811/614/22                 Доповідач: Романюк М. Ф. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 червня 2022 року Львівський апеляційний суд в складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Романюка М.Ф., за участю захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 – адвоката Скоробагатого Миколи Вікторовича, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову судді Буського районного суду Львівської області від 28 квітня 2022 року про притягнення ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, тимчасово непрацюючого, який проживає у АДРЕСА_1 ,, до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП,

в с т а н о в и в:

вищенаведеною постановою  ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КпАП України та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000,00 грн. (сімнадцять тисяч гривень 00 копійок) в дохід держави із позбавленням його права керування транспортними засобами на строк один рік.
Стягнуто із ОСОБА_1 на користь держави 496,20 грн. судового збору.
Згідно з постановою судді,  ОСОБА_1 визнано винним у тому, що він 18 грудня 2021 року о 23 год. 48 хв. на автодорозі Соколівка-Тур`я Золочівського району Львівської області водій ОСОБА_1  керував транспортним засобом марки «Opel Vectra», реєстраційний номер  НОМЕР_1 із явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, завужені зіниці ока, нестійка хода), а від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився із застосуванням технічних засобів відеозапису, чим порушив вимоги пункту 2.5 ПДР України, вчинивши адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП. 
Не погоджуючись з даною постановою  ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови судді Буського районного суду Львівської області від 28 квітня 2022 року, скасувати зазначену постанову та закрити провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП.
В обґрунтування апеляційних вимог покликається на те, що постанова суду першої інстанції винесена з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.
Вважає, що суд неналежно з`ясував усі фактичні обставини справи та не дослідив і не надав належної оцінки наявним в матеріалах справи доказам та обставинам, покликався на обставини, які було спровоковано працівниками поліції, працівниками поліції безпідставно було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння, що і спровокувало дії апелянта, суд не сприяв повному, об`єктивному та неупередженому розгляду справи, прийняв рішення без його участі та без участі адвоката, а тому, на переконання апелянта, постанова суду є незаконною та необґрунтованою та підлягає скасуванню. 
Апелянт зазначає, що як в протоколі, так і в постанові суду зазначено ознаки алкогольного сп`яніння, яких об`єктивно не було виявлено працівниками поліції. Такі було вказано в силу знання вимог нормативних документів, але всупереч ним, змішано з ознаками наркотичного сп`яніння, що є неприпустимим.
Вказує, що невідомо які підстави для проведення огляду, визначені нормативними документами виявили працівники поліції, оскільки з аналізу відеозапису події можна дійти висновку, що жодних.
На думку апелянта, ознаки сп`яніння зазначені працівниками поліції в протоколі лише формально, такими ознаками, як і у постанові суду, визначено: запах алкоголю з порожнини рота, звужені зіниці ока, нестійка хода. Зазначає, що така ознака сп`яніння, як звужені зіниці ока відповідає ознакам наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, що зобов`язувало працівників поліції доставляти апелянта для огляду безпосередньо до медичного закладу.
Наголошує про те, що причиною відмови апелянта стала очевидна провокація працівників поліції, які безпідставно вимагали пройти такий огляд.
Зазначає, що погодні умови в день події забороняли працівникам поліції використовувати прилад Драгер, оскільки в Інструкції з експлуатації зазначено діапазон температур від -5 градусів Цельсія і вище, коли такий прилад можна використовувати, однак на вулиці температура повітря була нижча, що вбачається з відеозапису.
Щодо поновлення строку на апеляційне оскарження, покликається на те, що оскаржувана постанова винесена без участі апелянта та його адвоката, клопотання адвокат про відкладення розгляду справи було проігноровано судом, незважаючи на поважність причин відкладення. По існування постанови судді Буського районного суду Львівської області від 28 квітня 2022 року апелянт дізнався 01.06.2022 після того, як отримав з виконавчої служби два листи про стягнення штрафу, а тому вважає, що строк на апеляційне оскарження зазначеної постанови пропущено з поважних причин.
Заслухавши пояснення захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 - адвоката Скоробагатого М.В., який підтримав апеляційну скаргу та не заперечив проти розгляду справи у відсутності ОСОБА_2 , перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що така не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Доводи апелянта щодо поважності пропуску строку апеляційного оскарження є обґрунтованими. Суд вважає, що строк апеляційного оскарження пропущений апелянтом з поважних причин, а тому його слід поновити.
Згідно з ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності із законом.
Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, суд, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Зі змісту ст. 252 КУпАП вбачається, що оцінка доказів при розгляді справ про адміністративні правопорушення ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні усіх обставин справи в їх сукупності.
Згідно зі ст. 251 КУпАП на основі доказів встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, поясненнями свідків та ін.
Доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Згідно з п. 27 Постанови Пленуму ВСУ № 14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», відповідальність за ст. 130 КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу. Правопорушення вважається закінченим з того моменту, як він почав рухатись.
Відповідальність за ч.1 ст. 130 КУпАП настає і в разі відмови особи, яка керує транспортним засобом від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість руху.
Вказані положення повністю узгоджуються з положеннями п.2.5 Правил дорожнього руху України, згідно з якими водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.
Дослідивши в судовому засіданні матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд обґрунтовано визнав ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, що відповідає фактичним обставинам справи.
Висновок судді про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, є обґрунтованим і відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується сукупністю зібраних та перевірених судом доказів, зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення серії ОБ №089263 від 19.12.2021, яким підтверджено факт керування транспортним засобом із ознаками алкогольного сп`яніння та відмову від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку, зафіксоване на відеозапис (а.с.2); постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серії ЕАО №5163343 від 19.12.2021, якою на правопорушника накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 850,00 грн. на підставі ч. 6 ст. 121 КУпАП за керування ним транспортним засобом, у якого в темну пору доби не освічувався задній номерний знак (а.с.3); матеріалами відеофіксації правопорушення (диск CD-R) (а.с.5).
Наведеними вище доказами підтверджується, що ОСОБА_1 відмовився від проходження у встановленому законом порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, що і стало підставою для складання поліцейськими протоколу про адміністративне правопорушення та притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за відмову від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.
Згідно з п.2, п.3 розділу 1 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 року № 1452/735 (далі Інструкція), огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.
Отже поліцейський вправі пред`явити до водія транспортного засобу вимогу пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння за наявності підстав вважати, що водій перебуває в стані алкогольного сп`яніння згідно з ознаками такого стану.
Відповідно до п. 2.5 ПДР водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.
А тому, відмовляючись від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.5 ПДР України, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП.
Зібрані у справі докази в їх сукупності відповідають критерію належності, допустимості та достатності для прийняття рішення про наявність у діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.
Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ОБ №089263 від 19.12.2021 (а.с.1), 18 грудня 2021 року о 23 год. 48 хв. на автодорозі Соколівка-Тур`я Золочівського району Львівської області водій ОСОБА_1  керував транспортним засобом марки «Opel Vectra», реєстраційний номер  НОМЕР_1 із явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, завужені зіниці ока, нестійка хода), а від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився із застосуванням технічних засобів відеозапису, чим порушив вимоги пункту 2.5 ПДР України, вчинивши адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП. 
Так, факт відмови  ОСОБА_1 підтверджується відеозаписом події, який містить фіксацію обставин події, з яких вбачається, що  ОСОБА_1 було зупинено працівником поліції за те, що в нього в темну пору доби не освічувався задній номерний знак, чого він не заперечив на місці події, пояснюючи про працюючі в автомобілі задні габаритні вогні. На пропозицію поліцейського пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці пригоди за допомогою приладу «Драгер» чи в медичному закладі, ОСОБА_1 категорично відмовився, повідомивши поліцейського про те, що наслідки таких дій йому зрозумілі, про що також чітко вбачається із долученого до справи матеріалу відеофіксації правопорушення.
Факт керування транспортним засобом стверджується наявною у матеріалах справи копією постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серії ЕАО №5163343 від 19.12.2021, з якої вбачається, що 19.12.2021 року о 00 год. 00 хв. на автодорозі Соколівка-Тур`я Золочівського району Львівської області водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «Opel Vectra», реєстраційний номер НОМЕР_1 , в якого в темну пору доби не освічувався задній номерний знак, чим порушив п.2.9 «в» ПДР, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 126 КУпАП (а.с.3).
Дії працівників поліції відносно  ОСОБА_1 під час складення протоколу про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП апеляційний суд вважає такими, що ґрунтуються на вимогах закону, зокрема на приписах «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції».
Жодних належних та допустимих доказів, які б викликали сумніви в об`єктивності вищевказаних матеріалів, їх фальсифікації, стороною захисту не надано, не здобуто таких і в процесі апеляційного розгляду.
Переконливих доводів, які б безумовно спростовували висновки судді в постанові, при розгляді апеляційної скарги не було наведено, а обставини на які покликається апелянт, як невраховані судом першої інстанції, були в повній мірі враховані судом першої інстанції при винесенні постанови.
Таким чином, наявні у справі докази, яким суддя першої інстанції надав належну оцінку, у своїй сукупності поза розумним сумнівом свідчать про беззастережну винуватість  ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення, а саме відмови від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, за ч. 1 ст. 130 КУпАП та узгоджується зі стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. theUnitedKingdom), п. 161, Series A заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту» (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011 року).
Адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17000 грн, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, накладене на  ОСОБА_1 відповідно до санкції ч.1 ст. 130 КУпАП і є безальтернативним.
Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для зміни чи скасування постанови судді, при апеляційному перегляді не встановлено.
З огляду на викладене апеляційний суд дійшов висновку про необґрунтованість апеляційної скарги і вважає, що підстав для скасування постанови судді та закриття провадження у справі немає.
Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в:

поновити особі, яка притягається до адміністративної відповідальності  ОСОБА_1  строк на апеляційне оскарження постанови судді Буського районного суду Львівської області від 28 квітня 2022 року.
Постанову судді Буського районного суду Львівської області від 28 квітня 2022 року, якою  ОСОБА_1  визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, залишити без змін, а апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності  ОСОБА_1  – без задоволення.
Постанова набирає законної сили з моменту прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя                                   Романюк М.Ф.