КИЇВСЬКИЙ  АПЕЛЯЦІЙНИЙ  СУД

Справа № 33/824/433/2022                                                               Головуючий в 1-й інстанції: Червонописький В. С.
            №355/814/21
Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП                                                        Доповідач: Жук О.В.
     
П О С Т А Н О В А
  І М Е Н Е М   У К Р А Ї Н И
 
Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Жук О.В., 
розглянувши 08 лютого 2022 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Баришівського районного суду Київської області  від 14 вересня 2021 року про притягнення 
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , 
до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, 
                           
У С Т А Н О В И В:
 
14 вересня 2021 року постановою судді Баришівського районного суду Київської області  ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення /далі - КУпАП/, та застосовано до неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 гривень в дохід держави, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 /один/ рік.
Постановлено стягнути з  ОСОБА_1 судовий збір в розмірі  454 грн             на користь держави. 
 
Згідно з постановою,  ОСОБА_1 , 13 червня 2021 року, о 02 год.                       37 хв., по вул. Центральній, 22 в с. Баришівка Київської області  керувала автомобілем  Honda д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння. Від проходження огляду на стан сп`яніння, у встановленому законом порядку, ОСОБА_1 відмовилася у присутності двох свідків, порушивши п. 2.5 Правил дорожнього руху України /далі - ПДР України/, та скоїла адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.  
 
В апеляційній скарзі ОСОБА_1  просить скасувати вказану постанову та закрити провадження по справі на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Своє прохання апелянт обґрунтовує тим, що рішення суду першої інстанції прийнято з порушенням вимог як матеріального, так і процесуального законодавства, судом не вжито заходів для повного та об`єктивного дослідження всіх доказів у справі.
Вважає, що суд першої інстанції не звернув належної уваги на численні порушення поліцейських під час спілкування з апелянтом та здійснення пропозиції пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння.
На думку апелянта, поліцейськими не було запропоновано їй в порядку, встановленому ст. 266 КУпАП, пройти огляд у медичному закладі. Їй неодноразово пропонували пройти огляд за допомогою спеціального технічного пристрою Драгер, однак до лікаря-нарколога їхати не пропонували. Про наявність направлення ОСОБА_1 до Баришівської ЦРЛ для проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння, остання дізналася під час ознайомлення з матеріалами справи. Апелянт звертає увагу, що вказане направлення було виписано поліцейськими 13.06.2021, о 03 год 01 хв. натомість згідно даних відеозапису з боді-камери поліцейських, у вказаний час вказане направлення не виписувалось. 
Крім того, апелянт вказує про незаконність її зупинки поліцейськими та притягнення її до адміністративної відповідальності за ч. 6 ст. 121 КУпАП України. Відповідна постанова була оскаржена до Баришівського районного суду Київської області, яка в подальшому скасована. На думку ОСОБА_1 , доведена в судовому порядку незаконність її зупинки виключає будь-які подальші вимоги поліцейських, в тому числі, проходити огляд на стан сп`яніння. Тому в її діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.   
На думку апелянта вказані порушення є суттєвими, а тому постанова суду є незаконною.
 
Переглянувши справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , заслухавши її пояснення та пояснення захисника Реви І. О., які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити, вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, вважаю, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення.  
 
Відповідно до ст. ст. 245, 280, 283 КУпАП в справі про адміністративне правопорушення обставини правопорушення повинні бути з`ясовані всебічно, повно й об`єктивно в їх сукупності. Доказами  в  справі  про  адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані,  на  основі  яких  у  визначеному законом порядку орган /посадова особа/ встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення,  винність  даної  особи  в  його вчиненні та інші обставини,  що  мають  значення  для  правильного вирішення  справи. Розглянувши справу, посадова особа виносить постанову, яка повинна містити найменування органу /посадової особи/, який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акту, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення; порядок та строк його оскарження. 
Відповідно до даних матеріалів справи, зазначені вимоги закону судом першої інстанції дотримані. Винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, доведена зібраними у справі доказами, а саме даними протоколу про адміністративне правопорушення, відеозапису з боді-камери поліцейського, направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, письмовими поясненнями свідків  ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , 
За правилами п. 2.5 ПДР України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного  чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. 
Відповідальність за  ч. 1 ст. 130 КУпАП  настає, в тому числі,  за відмову особою, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Під час апеляційного розгляду ОСОБА_1 не заперечував факту керування транспортним засобом. 
Згідно даних протоколу про адміністративне правопорушення                   ОСОБА_1 , 13 червня 2012 року, о 02 год. 37 хв., по вул. Центральній, 22 в              с. Баришівка Київської області  керувала автомобілем  Honda д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння ( різкий запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, почервоніння обличчя ). Від проходження огляду на стан сп`яніння, у встановленому законом порядку,  ОСОБА_1 відмовився у присутності двох свідків, порушивши п. 2.5 ПДР України. Тобто ОСОБА_1 скоїла адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Дані відеозапису з боді-камери поліцейського та направлення ОСОБА_1 для проходження огляду до Баришівської ЦРЛ повністю спростовують доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 та пояснення захисника  про нібито порушення порядку направлення особи для проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.
З відеозапису з боді-камери поліцейських вбачається, що  останніми здійснено зупинку автомобіля, за кермом якого перебувала ОСОБА_1 . Поліцейські повідомили причину зупинки, з`ясовували відомості про особу водія та належність транспортного засобу, яким остання керувала. Під час спілкування поліцейських з ОСОБА_1 у них виникла підозра, що остання  перебуває в стані алкогольного сп`яніння. На пропозицію пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 відмовилася. При цьому, протягом тривалого спілкування з поліцейськими, ОСОБА_1 категорично відмовлялася проходити огляд, постійно відволікалась на телефонні дзвінки, висловлювала обурення з приводу причини зупинки її автомобіля, агресивно себе поводила, не бажала відповідати на поставлені поліцейськими запитання. Тривалі пропозиції поліцейських пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння обґрунтовано визнані відмовою від його проходження. 
Письмові пояснення свідків також підтверджують факт відмови                     ОСОБА_1 проходити огляд на стан алкогольного сп`яніння. Апелянт також не заперечувала факту присутності свідків під час її відмови проходити огляд.
При цьому доводи сторони захисту про незаконність зупинки автомобіля ОСОБА_1 у зв`язку з скасуванням постанови серії ЕАН № 4344200 від 13.06.2021 у справі про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 6 ст. 121 КУпАП, не свідчать про відсутність в її діях складу адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП. ОСОБА_1 не заперечувала того факту, що керувала автомобілем в той час, як її зупинили поліцейські. Тобто в розумінні диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП вона є водієм, а тому суб`єктом вказаного адміністративного правопорушення.   Подальша її відмова від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, який був запропонований поліцейськими у встановленому законом порядку повністю охоплюється складом інкримінованого їй адміністративного правопорушення. 
З урахуванням викладеного, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про доведеність винуватості  ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого   ч. 1 ст. 130 КУпАП.
За таких обставин вважаю, що доводи апеляційної скарги   ОСОБА_1 є необґрунтованими, а тому підстав для її задоволення не вбачаю. Постанова судді Баришівського районного суду Київської області від 14 вересня  2021 року, як законна та обґрунтована, підлягає залишенню без зміни.
 
На підставі викладеного та керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, - 
                                             
П О С Т А Н О В И В:
 
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді Баришівського районного суду Київської області від 14 вересня  2021 року, якою  ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, - без зміни.
 
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає. 
      
         Суддя 
Київського апеляційного суду                                             О.В.Жук