ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
33001 , м. Рівне,  вул. Яворницького, 59

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19 квітня 2022 року                                                                                      Справа № 903/351/21 

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючий суддя Миханюк М.В., суддя Дужич С.П. ,  суддя Коломис В.В. 

секретар судового засідання Олійник Т.М.
за участю представників сторін:
боржника: не з`явився 
арбітражного керуючого: не з`явився 
кредитора: Пивоварова В.І. адвоката за довіреністю від 04.01.2022 №10043

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу господарського суду Волинської області, постановлену 28.10.21р. суддею Вороняк А. С. о 16:30 у м.Луцьку, повний текст складено  02.11.21р. у справі № 903/351/21 
за заявою фізичної особи ОСОБА_1  
про неплатоспроможність

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду Волинської області від 28.10.21 клопотання кредитора Товариства з обмеженою відповідальністю "Факторингова компанія "Вектор Плюс" про закриття провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи ОСОБА_1 задоволено. Провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи ОСОБА_1 закрито.   Скасовано мораторій на задоволення вимог кредиторів, введений ухвалою Господарського суду Волинської області від 09.06.2021. У задоволені клопотання фізичної особи ОСОБА_1 про зняття арештів та обтяжень від 27.07.2021 відмовлено. Повноваження керуючого реструктуризацією боржника - арбітражного керуючого Темчишина Володимира Петровича припинено. Клопотання арбітражного керуючого   Темчишина В.П. про затвердження звіту арбітражного керуючого про нарахування та виплату грошової винагороди задоволено. Звіт арбітражного керуючого Темчишина Володимира Петровича про нарахування і виплату грошової винагороди у справі № 903/351/21 про неплатоспроможність фізичної особи ОСОБА_1 в загальному розмірі 47397,00 грн  затверджено. Зобов`язано сплатити керуючому реструктуризацією фізичної особи ОСОБА_1 арбітражному керуючому Темчишину Володимиру Петровичу основну грошову винагороду за період з 09.06.2021 по 05.10.2021 включно у розмірі 34050,00 грн, на рахунок арбітражного керуючого Темчишина Володимира Петровича за рахунок коштів, внесених ОСОБА_1 на депозитний рахунок Господарського суду Волинської області у відповідності до квитанції №55978134 від 19.05.2021 на суму 34050,00 грн.
Закрито провадження у справі на підставі п.1 ч.7 ст. 123 КУзПБ. Крім того, приймаючи ухвалу суд послався на постанову Верховного Суду від 22.09.2021 у справі № 910/6639/20. 
Так, суд першої інстанції вказав наступне:
-боржник надала суду виправлену декларацію про майновий стан з порушенням семиденного строку (отримала черговий звіт 27.09.2021, подала декларації 05.10.2021), який закінчився 04.10.2021; 
-не зазначення боржником всіх членів сім`ї (матір ОСОБА_2 та мати чоловіка ОСОБА_3 ) при зверненні до суду, а зазначення їх у деклараціях, що подані 05.10.2021 (фактично на 118 день після відкриття провадження у справі) унеможливлює суд вчинити дії що передбачені п.п.9, 10 ч. 5 ст. 119 КУзПБ, а саме зобов`язання контролюючого органу, визначеного Податковим кодексом України, надати керуючому реструктуризацією та суду інформацію про доходи боржника та членів його сім`ї і про майно, задеклароване такими особами при перетині кордону та зобов`язання органу державної прикордонної служби надати керуючому реструктуризацією та суду інформацію про перетинання боржником та членами його сім`ї державного кордону за останні три роки;
-свекруха є членом сім`ї боржника, як особа, яка спільно з ним проживає, пов`язана спільним побутом, має взаємні права та обов`язки;
-з посиланням на ст.ст. 126, 130 КУзПБ, постанову Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 25.08.2021 у справі № 925/473/20 прийшов до висновку про відмову ухвалити постанову про визнання боржника банкрутом відповідно до ст. 130 КУзПБ, оскільки збори кредиторів не відбулись і вважаються не повноважними через відсутність представників кредитора із необхідною кількістю голосів, план реструктуризації не складався, а проект плану реструктуризації доданий боржником до заяви про відкриття провадження про неплатоспроможність є невиконуваним в силу відсутності доходів та майна у боржника; 
-крім того, суд затвердив звіт і сплату керуючому реструктуризацією фізичної особи ОСОБА_1 арбітражному керуючому Темчишину Володимиру Петровичу основну грошову винагороду за період з 09.06.2021 по 05.10.2021 включно у розмірі 47397,00 грн. (з яких 34050 грн сума внесена на депозитний рахунок, а решту суд вказав, що відповідно до ст. 30 Кодексу України з процедур банкрутства у разі якщо процедура триває після закінчення авансованих заявником коштів, основна винагорода арбітражного керуючого сплачується за рахунок коштів, одержаних боржником - юридичною особою у результаті господарської діяльності, або коштів, одержаних від продажу майна боржника, яке не перебуває в заставі). 
Не погодившись із постановленою ухвалою скаржник звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду Волинської області від 28.10.2021 у справі №903/351/21 і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Вказує, що уточнюючі декларації від 30.09.2021 були подані через канцелярію суду 04.10.2021 о 15:50-55 год., а зареєстровані були канцелярією суду, як вхідна документація - 05.10.2021, при цьому працівники суду не попередили представника боржника про причини чи можливість перенесення реєстрації документів на наступний день. 
Крім того, на переконання скаржника, судом не було надано належної оцінки  застосуванню положення частини п`ятої статті 116 КУзПБ, зокрема, що в уточнюючих Деклараціях за 2018-2020р.р. боржник не повинна була б вказувати уточнюючі відомості про отриманий заробіток чоловіка ОСОБА_4 , так як він є значно меншим ніж 30 розмірів мінімальної заробітної плати.
Зауважує, що в уточнюючих Деклараціях за 2018-2020р.р. від 30.09.2021 боржник взагалі не повинна була б вказувати уточнюючі відомості щодо «члена сім`ї ОСОБА_3 (свекруха, мама чоловіка боржниці)», відповідно до положень ст. 116 КУзПБ та Постанови Верховного Суду від 22.09.2021 №910/6639/20.
Скаржник звертає увагу, що судом не досліджувався факт проживання чи ведення спільного господарства боржника із фізичною особою ОСОБА_3 , так як в такому випадку було б встановлено, що ОСОБА_3 не проживала разом із боржником, а працювала та проживала в Італії (ці відомості були відображені в уточнених Деклараціях від 30.09.2021 про майновий стан боржника за 2018-2020р.р.), а це вкотре лише підтверджує про факт поверхневого розгляду справи.
У відзиві на апеляційну скаргу ТОВ «Факторингова компанія «Вектор Плюс» наводить свої міркування на спростування доводів скаржника та вказує на законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції. Просить  апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції - без змін.
Відзиву на апеляційну скаргу від арбітражного керуючого не надійшло, що відповідно до ч. 3 ст. 263 ГПК України не перешкоджає перегляду оскарженої ухвали.
В судовому засіданні 18.01.2022 представник скаржника підтримав доводи викладені в апеляційній скарзі та надав пояснення на обґрунтування своєї позиції. Просить скасувати ухвалу Господарського суду Волинської області від 28.10.2021р. у справі №903/351/21 і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.
В судовому засіданні 19.04.2022 кредитор заперечив проти задоволення апеляційної скарги та надав пояснення на обґрунтування своєї позиції. Просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції - без змін.
Боржник та арбітражний керуючий не забезпечили явку своїх представників 19.04.2022 у судове засідання апеляційного господарського суду, хоча про час та місце апеляційного перегляду справи повідомлялися заздалегідь та належним чином, що підтверджується реєстром на відправку рекомендованої кореспонденції та підтвердженням надіслання ухвали на електронні адреси сторін та телефонограмою. 
Таким чином, враховуючи норми ст.ст.269, 273 ГПК України про межі перегляду справ в апеляційній інстанції, строки розгляду апеляційної скарги, та той факт, що неявка в засідання суду представника боржника та арбітражного керуючого, належним чином та відповідно до законодавства повідомлених про дату, час та місце розгляду справи, не перешкоджає перегляду оскарженої ухвали, а тому, колегія суддів визнала за можливе розглянути апеляційну скаргу за відсутності представників останніх, за наявними у справі доказами.
Заслухавши пояснення представника кредитора надані в судовому засіданні 19.04.2022 та представника скаржника надані в судовому засіданні 18.01.2022, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, перевіривши повноту з`ясування та доведеність всіх обставин, що мають значення для справи, відповідність висновків, викладених в ухвалі місцевого господарського суду, обставинам справи, правильність застосування місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права при винесенні оскарженої ухвали, колегія суддів Північно-західного апеляційного господарського суду встановила наступне.
19.05.2021 фізична особа ОСОБА_1 звернулась до господарського суду із заявою від 18.05.2021 про відкриття провадження у справі про її неплатоспроможність. При цьому заявник просить суд керуючим реструктуризацією боржника призначити арбітражного керуючого Темчишина В. П.
Ухвалою господарського суду від 24.05.2021 заяву ОСОБА_1 прийнято до розгляду, підготовче засідання призначено на 09.06.2021, запропоновано боржнику подати додаткові докази, які свідчать про його неплатоспроможність (за наявності), явку боржника та арбітражного керуючого у підготовче засідання визнано не обов`язковою.
Ухвалою суду від 09.06.2021 відкрито провадження у справі про неплатоспроможність боржника -  фізичної особи ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 , серія та номер паспорта: НОМЕР_2 , виданий Луцьким РВ УМВС України у Волинській області 12.10.2007, дата народження ІНФОРМАЦІЯ_1 ), введено процедуру реструктуризації боргів боржника - фізичної особи ОСОБА_1 , введено мораторій на задоволення вимог кредиторів боржника - фізичної особи ОСОБА_1 , керуючим реструктуризацією боргів боржника призначено арбітражного керуючого Темчишина Володимира Петровича, заборонено боржнику -  фізичній особі ОСОБА_1 вчиняти заходи, спрямовані на відчуження майна, розгляд справи в попередньому засіданні призначено на 04.08.2021.
У відповідності до положень Кодексу України з процедур банкрутства 10.06.2021 за №66611 на офіційному веб-порталі судової влади України здійснено оприлюднення оголошення (повідомлення) про відкриття Господарським судом Волинської області провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи ОСОБА_1 .
22.06.2021 на адресу суду надійшов лист Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України від 14.06.2021 №91-21743/0/15-21-Вих про надання інформації щодо перетинання боржником ОСОБА_1 державного кордону за останні три роки (з 09.06.2018 по 09.06.2021).
29.06.2021 відділом документального забезпечення та контролю Господарського суду Волинської області було зареєстровано лист Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України від 24.06.2021 №91-22975/0/15-21-Вих про надання інформації щодо перетинання членами сім`ї боржника ОСОБА_1 державного кордону за останні три роки (з 09.06.2018 по 09.06.2021).
06.07.2021 арбітражний керуючий Темчишин В. П. через відділ документального забезпечення та контролю суду подав заяву від 05.07.2021 №288 з якої вбачається, що станом на 05.07.2021, на адресу керуючого реструктуризацією боргів боржника ОСОБА_1 заяв з грошовими вимогами до боржника не надходили.
02.08.2021 Товариство з обмеженою відповідальністю "Факторингова компанія "Вектор Плюс" звернулось до суду із заявою № б/н від 30.07.2021 про визнання грошових вимог до боржника на загальну суму 2650932,63 грн.
В обґрунтування заяви зазначає, що 09.07.2008 між ОСОБА_1 та ВАТ "Сведбанк" (який в подальшому було перейменовано в ПАТ "Сведбанк") було укладено кредитний договір № 0201/0708/88-088, за яким ВАТ "Сведбанк" надав ОСОБА_1 , як позичальнику, кредит в іноземній валюті на загальну суму 51800 доларів США, а позичальник зобов`язалася в порядку та на умовах, визначених кредитним договором повертати кредит, виплачувати проценти за користування кредитом, сплачувати комісію та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачені кредитним договором.
09.07.2008 року між Банком та ОСОБА_4 з метою забезпечення належного виконання Позичальником Кредитного договору було укладено договір поруки.
Крім того, з метою забезпечення виконання зобов`язань за вказаним вище кредитним договором, 09.07.2008 року між ВАТ "Сведбанк" як іпотекодержателем та ОСОБА_5 , ОСОБА_6 як іпотекодавцями було укладено договір іпотеки нерухомого майна - квартири АДРЕСА_2 .
28.11.2012 ПАТ "Сведбанк" відступило ТзОВ "ФК "Вектор Плюс" відповідно до договору факторингу №15 свої права вимоги за кредитними договорами та договорами забезпечення, зокрема і за Кредитним договором № 0201/0708/88-088 від 09.07.2008 року, укладеним з ОСОБА_1 та договорами забезпечення по цьому кредиту.
Заочним рішенням Луцького міськрайонного суду від 08.04.2009 у справі №2-2243/2009 стягнуто солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_4 на користь ПАТ "Сведбанк" 403550,53 грн заборгованості за кредитним договором від 09.07.2008 року та судові витрати у розмірі 1 730 гривень. На виконання рішення було видано виконавчий лист №2- 2243/2009 від 23.07.2009 року.
Ухвалою Луцького міськрайонного суду від 17.09.2014 у справі № 161/13915/14-ц було замінено стягувача у виконавчому провадженні ПАТ "Сведбанк" на ТзОВ "Факторингова компанія "Вектор Плюс".
На дату звернення ОСОБА_1 до суду із заявою про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність, рішення Луцького міськрайонного суду від 08.04.2009 у справі №2-2243/2009 боржниками не виконано і відповідно станом на 30.07.2021 року непогашена заборгованість ОСОБА_1 перед ТзОВ "ФК "Вектор Плюс" згідно з кредитним договором № 0201/0708/88-088 від 09.07.2008 року становить 98 584,33 дол. США (дев`яносто вісім тисяч п`ятсот вісімдесят чотири дол. США 33 центів США), що за курсом Національного банку України станом на 30.07.2021 року складає 2 650 932,63 грн (два мільйони шістсот п`ятдесят тисяч дев`ятсот тридцять дві грн 63 коп.), з яких:
- заборгованість по основній сумі кредиту 46 674,08 дол. США, що за курсом Національного банку України станом на 30.07.2021 складає 1 255 066,01 грн;
- заборгованість за відсотками 14 773,74 дол. США, що за курсом Національного банку України станом на 30.07.2021 складає 397 265,87 грн;
- пеня 37 136, 51 дол. США, що за курсом Національного банку України станом на 30.07.2021 складає 998 600,75 грн.
02.08.2021 арбітражний керуючий Темчишин В. П. через відділ документального забезпечення та контролю суду подав заяву від 01.08.2021 №318 з якої вбачається, що станом на 01.08.2021, на адресу керуючого реструктуризацією боргів боржника ОСОБА_1 заяв з грошовими вимогами до боржника не надходили, у зв`язку з чим план реструктуризації боргів боржника не складався.
02.08.2021 через відділ документального забезпечення та контролю суду арбітражним керуючим Темчишиним В. П. подано звіт про виконану роботу та перевірку декларації боржника ОСОБА_1 , який приєднано до матеріалів справи.
04.08.2021 заявник через відділ документального забезпечення та контролю подала виправлену декларацію про майновий стан боржника за 2018-2020 роки, яка приєднана до матеріалів справи.
12.08.2021 фізична особа ОСОБА_1 через відділ документального забезпечення та контролю подала заперечення щодо заявлених вимог кредитора - ТзОВ "Факторингова компанія "Вектор Плюс", де вказує, що частково визнає грошові вимоги кредитора, що були заявлені у справі про неплатоспроможність на суму 128957325 грн та 1730,00 грн судового збору сплаченого кредитором при розгляді справи № 2-2243/2009. Дане заперечення приєднано до матеріалів справи.
16.08.2021 арбітражний керуючий Темчишин В. П. через відділ документального забезпечення та контролю подав повідомлення № 325 від 13.08.2021 про результати розгляду заяви  ТзОВ "Факторингова компанія "Вектор Плюс" від 30.07.2021 в якому вказує, що грошові вимоги ТзОВ "Факторингова компанія "Вектор Плюс" до фізичної особи ОСОБА_1 визнає частково на суму 1291303,25 грн, а вимоги на суму 1359629,38 просить відхилити, також просить визнати  ТзОВ "Факторингова компанія "Вектор Плюс" конкурсним кредитором, без права вирішального голосу на зборах кредиторів боржника фізичної особи ОСОБА_1 , оскільки вимоги кредитором заявлені після закінчення строку встановленого для їх подання. При цьому вказує, що дійсно 28.11.2012 ПАТ "Сведбанк" відступило ТзОВ "Факторингова компанія "Вектор Плюс" відповідно до договору факторингу № 15 свої права вимоги за кредитним договором № 0201/0708/88-088 від 09.07.2008, укладеним з ОСОБА_1 та договорами забезпечення по цьому кредиту. Заочним рішенням Луцького міськрайонного суду від 08.04.2009 у справі №2-2243/2009 стягнуто солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_4 на користь ПАТ "Сведбанк" 52409,00 дол.США, що за курсом НБУ станом на 08.01.2009 еквівалентно 403550,53 грн, з них 51800 дол.США - заборгованість за тілом кредиту; 1151,30 дол. США - заборгованість по відсотках; 137,86 дол. США - пеня. Посилаючись на норми ч.2 ст. 1050 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), відповідно до якої після спливу визначеного договором строку чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється, та правову позицію викладену в постановах Великої Палати Верховного Суду від 28.03.2018 у справі № 444/9519/12 та від 04.07.2018 у справі № 310/11534/13-ц вказує на безпідставність нарахованих кредитором відсотків за користування грошовими коштами та пені. Дане повідомлення приєднано до матеріалів справи.
05.10.2021 кредитор через відділ документального забезпечення та контролю подав пояснення в яких просить провадження у справі № 903/351/21 за заявою про неплатоспроможність боржника фізичної особи ОСОБА_1 закрити на підставі ч.7 ст. 123 КузПБ та п.8 ч.1 ст. 90 КУзПБ. При цьому вказує, що боржником у декларації про майновий стан зазначена неповна та/або недостовірна інформація про майно, доходи та витрати боржника та членів його сім`ї. Крім того вказує, що невідповідність майнового стану боржниці відомостям, які вказуються нею в деклараціях про майновий стан свідчать регулярні та часті подорожі за кордон на відомі курорти.
05.10.2021 боржником подано уточнені декларації про майновий стан за 2018-2020 роки, у зв`язку з отриманням 27.09.2021 звіту керуючого реструктуризацією № 380 від 27.09.2021, в якому зазначалися відомості щодо невідповідності в деклараціях боржника доходів та витрат боржника і членів його сім`ї. 
06.10.2021 арбітражний керуючий подав звіт у якому просить на підставі п. 11 ст. 126 КУзПБ прийняти рішення про визнання боржника фізичної особи ОСОБА_1 банкрутом і відкриття процедури погашення боргів боржника. Також 06.10.2021 арбітражним керуючим подано доповнення до звіту № 392 від 06.10.2021. 
06.10.2021 арбітражним керуючим подано клопотання про затвердження звіту керуючого реструктуризацією боргів боржника - ОСОБА_1 - ОСОБА_7 про нарахування грошової винагороди арбітражному керуючому та відшкодування його витрат під час проведення процедури реструктуризації боргів боржника за період з 09.06.2021 по 05.10.2021. 
Як зазначалося вище, ухвалою Господарського суду Волинської області від 28.10.21 клопотання кредитора Товариства з обмеженою відповідальністю "Факторингова компанія "Вектор Плюс" про закриття провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи ОСОБА_1 задоволено. Провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи ОСОБА_1 закрито.   Скасовано мораторій на задоволення вимог кредиторів, введений ухвалою Господарського суду Волинської області від 09.06.2021. У задоволені клопотання фізичної особи ОСОБА_1 про зняття арештів та обтяжень від 27.07.2021 відмовлено. Повноваження керуючого реструктуризацією боржника - арбітражного керуючого Темчишина Володимира Петровича припинено. Клопотання арбітражного керуючого   Темчишина В.П. про затвердження звіту арбітражного керуючого про нарахування та виплату грошової винагороди задоволено. Звіт арбітражного керуючого Темчишина Володимира Петровича про нарахування і виплату грошової винагороди у справі № 903/351/21 про неплатоспроможність фізичної особи ОСОБА_1 в загальному розмірі 47397,00 грн  затверджено. Зобов`язано сплатити керуючому реструктуризацією фізичної особи ОСОБА_1 арбітражному керуючому Темчишину Володимиру Петровичу основну грошову винагороду за період з 09.06.2021 по 05.10.2021 включно у розмірі 34050,00 грн, на рахунок арбітражного керуючого Темчишина Володимира Петровича за рахунок коштів, внесених ОСОБА_1 на депозитний рахунок Господарського суду Волинської області у відповідності до квитанції №55978134 від 19.05.2021 на суму 34050,00 грн.
При цьому, скаржник в апеляційній скарзі наводить мотиви незаконності такої ухвали щодо закриття провадження у справі на підставі  п.1 ч.7 ст. 123 КУзПБ.
Відповідно до ч. 1 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про закриття провадження у справі на підставі  п.1 ч.7 ст. 123 КУзПБ, з огляду на наступне.
Особливості застосування процедури банкрутства до боржника - фізичної особи передбачено Книгою четвертою "Відновлення платоспроможності фізичної особи" цього Кодексу.
Так, порядок та наслідки відкриття провадження у справі про неплатоспроможність визначені статтями 119, 120 КУзПБ.
При цьому, нормами КУзПБ встановлено перелік документів та відомостей, необхідних до подання заявником при зверненні до суду із заявою про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи.
Зокрема, п.11 ч. 3 ст. 116 КУзПБ визначено, що до заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність додається декларація про майновий стан боржника за формою, затвердженою державним органом з питань банкрутства.
Так, відповідно до ч. 5 ст. 116 КУзПБ декларація про майновий стан подається боржником за три роки (за кожен рік окремо), що передували поданню до суду заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність. Декларація повинна містити інформацію щодо майна, доходів та витрат боржника і членів його сім`ї, що перевищують 30 розмірів мінімальної заробітної плати. 
При цьому слід зазначити, що інститут надання фізичною особою декларації про майновий стан боржника за останні три роки разом із заявою про визнання її неплатоспроможною обумовлений, передусім, необхідністю визначення обсягів майнових активів боржника з метою ефективного здійснення процедури погашення боргів такої особи, зокрема шляхом їх реструктуризації та подальшого задоволення грошових вимог кредиторів.
Саме тому реалізація обов`язку фізичної особи, яка звернулася до компетентного суду за визнанням факту її неплатоспроможності, у тому числі, надавати достовірну інформацію про все наявне майно, зумовлена не тільки формальними вимогами законодавця, а й сутнісним змістом процедур у справах про неплатоспроможність фізичної особи.
Отже, надання декларації про майновий стан є процесуальним обов`язком боржника у провадженнях про неплатоспроможність фізичної особи.
Як вбачається з матеріалів справи, на виконання положень ст. 116 КУзПБ ОСОБА_1 як фізичною особою разом із заявою про визнання її неплатоспроможною надано до господарського суду декларації про майновий стан боржника у справі про неплатоспроможність за 2018-2020 роки.
За результатом перевірки декларацій боржника, керуючим реструктуризацією було виявлено розбіжності у відомостях, зазначених у деклараціях, а саме не зазначення у деклараціях відомостей про прибутки чоловіка ОСОБА_4 , про що повідомлено боржника 29.07.2021.
04.08.2021 через відділ документального забезпечення та контролю суду ОСОБА_1 подано виправлені декларації про майновий стан боржника за 2018-2020 роки. 
В подальшому 27.09.2021 арбітражним керуючим Темчишиним В. П. було доведено до відома боржника ОСОБА_1 про те, що в поданих деклараціях відсутня інформація стосовно членів сім`ї та осіб, які фактично проживають із боржником.
05.10.2021 боржником повторно подано уточнені декларації про майновий стан за 2018-2020 роки.
Разом з тим, про зазначення боржником у декларації про майновий стан неповної та/або недостовірної інформації про майно, доходи та витрати боржника та членів його сім`ї та невідповідність майнового стану боржниці відомостям, які вказуються нею в деклараціях про майновий стан свідчать регулярні та часті подорожі за кордон на відомі курорти, а тому  05.10.2021 кредитор звернувся із заявою про закриття на підставі ч.7 ст. 123 КУзПБ та п.8 ч.1 ст. 90 КУзПБ провадження у справі неплатоспроможність боржника фізичної особи 
ОСОБА_1 1 ч.7 ст. 123 КУзПБ передбачено, що суд приймає рішення про закриття провадження у справі за клопотанням зборів кредиторів, сторони у справі або з власної ініціативи, якщо встановить зокрема, що боржником у декларації про майновий стан зазначена неповна та/або недостовірна інформація про майно, доходи та витрати боржника та членів його сім`ї, якщо боржник упродовж семи днів після отримання звіту керуючого реструктуризацією про результати перевірки такої декларації не надав суду виправлену декларацію про майновий стан з повною та достовірною інформацією щодо майна, доходів та витрат боржника та членів його сім`ї.
Водночас, певні неточності в декларації про майновий стан не можуть слугувати підставою для відмови у відкритті провадження у справі про неплатоспроможність або закриття провадження у такій категорії справ, оскільки законодавцем наділено боржника можливістю усунути такі неточності шляхом надання суду виправленої декларації.
Аналіз п. 11 ч.3 ст. 116, п. 1 ч.7 ст. 123 КУзПБ свідчить, що законодавець визначив певну послідовність дій учасників у справі про неплатоспроможність фізичної особи, а саме:  боржник подає суду декларації; керуючий реструктуризацією перевіряє надані боржником декларації та виявляє наявність у них неповної та/або недостовірної інформації, а у випадку підтвердження такого факту за результатом перевірки повідомляє боржника у формі відповідного звіту;  отримавши звіт керуючого реструктуризацією про результати перевірки декларацій, боржник упродовж семи днів (з дати отримання звіту) має право подати суду виправлену декларацію про майновий стан з повною та достовірною інформацією щодо майна, доходів та витрат боржника та членів його сім`ї з урахуванням наданих керуючим реструктуризацією зауважень.
Отже, керуючий реструктуризацією здійснює перевірку декларації боржника, оформлює висновки за результатами проведеної перевірки та, у разі виявлення ним неповної та/або недостовірної інформації про майно, доходи та витрати боржника та членів його сім`ї, обов`язково її доводить до відома боржнику, у результаті чого в останнього виникає право виправити декларацію у строк встановлений законом.
При цьому, нормами КУзПБ не передбачено перевірку керуючим реструктуризацією виправлених декларацій, а зазначена в них інформація підлягає оцінці судом та використанню при подальшому розгляді справи.
Зазначена позиція викладена у постанові Верховного Суду від 22.09.2021 у справі №910/6639/20 та від 06.10.2021 у справі №910/15694/20.
Як убачається із матеріалів справи та встановлено судом апеляційної інстанції, боржник надав суду виправлену декларацію про майновий стан з порушенням семиденного строку, який закінчився 04.10.2021, оскільки ОСОБА_1 отримала черговий звіт 27.09.2021, а подала декларації 05.10.2021, що  підтверджується штемпелем вхідної кореспонденції Господарського суду Волинської області (а.с. 50, т. 2). 
Доводи скаржника про те, що виправлена декларація  про майновий стан  була подана через канцелярію суду 04.10.2021 не підтверджуються матеріалами справи, доказів протилежного скаржником не подано.
Керуючий реструктуризацію перевіряючи виправлені декларації боржника та подаючи при цьому звіти про їх перевірку, що не передбачено КУзПБ,  тим самим надає можливість боржнику подати чергові виправлені декларації.
Проте ч.3 ст. 122 КУзПБ чітко встановлено, що керуючий реструктуризацією не пізніше ніж за 10 днів до дня попереднього засідання суду зобов`язаний направити суду, кредиторам та боржнику звіт про результати перевірки декларації боржника.
Ухвалою Господарського суду Волинської області від 09.06.2021 з врахуванням ухвали про виправлення описки від 11.06.2021 попереднє засідання суду у даній справі було призначено на 04.08.2021, тобто строк для подання звіту про результати перевірки декларації боржника в керуючого реструктуризацією закінчився 26.07.2021.
Зі змісту пункту першого частини сьомої статті 123 КУзПБ вбачається, що боржник все одно не скористалася наданим їй правом подати виправлені декларації та подала з порушенням строку встановленого ст. 123 КУзПБ, тому наступають визначені цією нормою наслідки у вигляді закриття провадження у справі.
Крім того, не зазначення боржником всіх членів сім`ї (матір ОСОБА_2 та мати чоловіка ОСОБА_3 ) при зверненні до суду, а зазначення їх у деклараціях, що подані 05.10.2021 (фактично на 118 день після відкриття провадження у справі) унеможливило суд першої інстанції вчинити дії що передбачені п.п.9, 10 ч. 5 ст. 119  КУзПБ, а саме зобов`язання контролюючого органу, визначеного Податковим кодексом України, надати керуючому реструктуризацією та суду інформацію про доходи боржника та членів його сім`ї і про майно, задеклароване такими особами при перетині кордону та зобов`язання органу державної прикордонної служби надати керуючому реструктуризацією та суду інформацію про перетинання боржником та членами його сім`ї державного кордону за останні три роки.
Колегія суддів зауважує, що ключовим завданням суду при наданні оцінки наявності підстав для закриття провадження у справі з підстав неподання боржником виправлених декларацій впродовж 7 днів з моменту отримання звіту керуючого реструктуризацією за результатами відповідної перевірки, є необхідність встановлення дотримання керуючим реструктуризації порядку повідомлення особи (боржника) про наявність обґрунтованих підстав вважати подання нею недостовірної та/або неповної інформації, а також факту наявності або відсутності надання виправлених декларацій впродовж встановленого законодавством строку.
З урахуванням викладеного суд першої інстанції дійшов правильного висновку про наявність правових підстав для закриття провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи - ОСОБА_1 на підставі пункту 1 частини сьомої статті 123 та пункту 9 частини першої статті 90 КУзПБ.
При цьому, доводи скаржника про те, що в уточнюючих Деклараціях за 2018-2020р.р. від 30.09.2021 боржник взагалі не повинна була б вказувати уточнюючі відомості щодо «члена сім`ї ОСОБА_3 (свекруха, мама чоловіка боржниці)», відповідно до положень ст. 116 КУзПБ та Постанови Верховного Суду від 22.09.2021 №910/6639/20 та судом першої інстанції не досліджувався факт проживання чи ведення спільного господарства боржника із фізичною особою ОСОБА_3 , так як в такому випадку було б встановлено, що ОСОБА_3 не проживала разом із боржником, а працювала та проживала в Італії (ці відомості були відображені в уточнених Деклараціях від 30.09.2021 про майновий стан боржника за 2018-2020р.р.), не беруться судом апеляційної інстанції до уваги з огляду на таке.
Аналіз положень частини третьої статті 116 КУзПБ свідчить про те, що декларація про майновий стан боржника є невід`ємним додатком заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи.
Суд апеляційної інстанції зауважує, що вимоги щодо форми декларації про майновий стан, поданої у справі про неплатоспроможність, ураховуючи пункт 11 частини третьої статті 116 КУзПБ, визначені наказом Міністерства юстиції України від 21.08.2019 № 2627/5 "Про затвердження форми Декларації про майновий стан боржника у справі про неплатоспроможність". 
У свою чергу, вимоги щодо змісту такої декларації передбачені частиною п`ятою статті 116 КУзПБ. Так, декларація повинна містити інформацію щодо майна, доходів та витрат боржника і членів його сім`ї, що перевищують 30 розмірів мінімальної заробітної плати (абзац 1 частини п`ятої статті 116 КУзПБ).
Абзацом 2 частини п`ятої статті 116 КУзПБ визначено, що до членів сім`ї боржника належать особи, які перебувають у шлюбі з боржником (у тому числі якщо шлюб розірвано протягом трьох років до дня подання декларації), а також їхні діти, у тому числі повнолітні, батьки, особи, які перебувають під опікою чи піклуванням боржника, інші особи, які спільно з ним проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки (крім осіб, взаємні права та обов`язки яких з боржником не мають характеру сімейних), у тому числі особи, які спільно проживають, але не перебувають у шлюбі.
Судова колегія зауважує, що до предмету дослідження, у даному випадку, належить вирішення питання щодо тлумачення положень частини п`ятої статті 116 КУзПБ у контексті поширення умови визначення членами сім`ї за характеризуючими ознаками спільного проживання, пов`язаності спільним побутом та наявністю взаємних прав та обов`язків. 
Відповідно до частин другої та четвертої статті 3 Сімейного кодексу України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права й обов`язки. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.
Абзацом п`ятим пункту 6 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 03.06.1999 № 5-рп/99 у справі про офіційне тлумачення терміна "член сім`ї" визначено, що членами сім`ї військовослужбовця є, зокрема, особи, які постійно з ним мешкають і ведуть спільне господарство. До таких осіб належать не тільки близькі родичі (рідні брати, сестри, онуки, дід і баба), але й інші родичі чи особи, які не перебувають з військовослужбовцем у безпосередніх родинних зв`язках (брати, сестри дружини (чоловіка); неповнорідні брати і сестри; вітчим, мачуха; опікуни, піклувальники, пасинки, падчерки й інші). Обов`язковими умовами для визнання їх членами сім`ї, крім спільного проживання, є: ведення спільного господарства, тобто наявність спільних витрат, спільного бюджету, спільного харчування, купівля майна для спільного користування, участь у витратах на утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин.
Вказана правова позиція щодо тлумачення правової категорії "члени сім`ї" підтримана Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 22.08.2018 у справі  № 644/6274/16-ц.
Однак, визначальним у цьому аспекті є визначене у пункті 6 мотивувальної частини вказаного рішення від 03.06.1999 у справі № 5-рп/99 засадниче положення щодо застосування поняття "член сім`ї": Конституційний Суд України виходив з об`єктивної відмінності його змісту залежно від галузі законодавства.
Так, базове поняття "член сім`ї" норма СК України встановлює на підставі критеріїв спільного проживання, пов`язаності спільним побутом, наявності взаємних прав та обов`язків.
Водночас, застосування поняття "член сім`ї" в інших галузях законодавства може розширювати чи звужувати коло осіб, які підпадають під це поняття у залежності від мети правового регулювання тієї чи іншої галузі, правового інституту або окремої правової норми.
Суд апеляційної інстанції зазначає, що з моменту порушення справи про банкрутство стосовно боржника/відкриття провадження у справі про неплатоспроможність боржник перебуває в особливому правовому режимі, який змінює весь комплекс юридичних правовідносин боржника (правовий висновок, викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.03.2019 у справі № 918/420/16 та в низці постанов Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду у справах про банкрутство).
Поряд з іншими принципами правового регулювання відносин неплатоспроможності (галузевих принципів), суттєве значення має й принцип узгодженості нормативних приписів права із суміжними інститутами права, що має гарантувати інтеграцію законодавства у сфері неплатоспроможності/банкрутства до національної системи права.
Так, КУзПБ як спеціальний нормативно-правовий акт має пріоритет перед іншими законодавчими актами України у регулюванні відносин, пов`язаних з банкрутством юридичних осіб та неплатоспроможністю фізичних осіб, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом.
З огляду на мету та цілі КУзПБ інститут неплатоспроможності фізичних осіб призначений для зняття з боржника - фізичної особи тягаря боргів, які мають значний розмір та не можуть бути погашені за рахунок поточних доходів та належного цій особі майна. Правове регулювання відносин, що виникають між боржником та іншими учасниками справи про неплатоспроможність, має на меті поетапно створити для боржника - фізичної особи найбільш сприятливі умови для погашення боргів шляхом їх реструктуризації, а при нерезультативності таких заходів - забезпечити ефективний механізм продажу активів боржника.
На переконання суду, коло членів сім`ї боржника в ч. 5 ст. 116 КУзПБ визначено у зв`язку із встановленням його обов`язку подати декларацію про майновий стан боржника за відповідною формою, затвердженою державним органом з питань банкрутства, як додаток до заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність. Подання декларації про майновий стан боржника полягає у необхідності підтвердження наявності підстав для відкриття провадження у справі про неплатоспроможність, зазначених у ч. 2 ст. 115 КУзПБ.
Подання декларації про майновий стан надає можливість не лише встановити перелік та вартість майна, стан доходів та витрат на відповідну дату, а й динаміки розміру активів за відповідний період. Поряд з цим, ця декларація повинна містити відомості, що можуть свідчити про ухилення боржника від погашення боргу перед кредиторами.
Відповідно до ч. 7 ст. 123 КУзПБ суд приймає рішення про закриття провадження у справі за клопотанням зборів кредиторів, сторони у справі або з власної ініціативи, серед іншого, якщо: 1) боржником у декларації про майновий стан зазначена неповна та/або недостовірна інформація про майно, доходи та витрати боржника та членів його сім`ї, якщо боржник упродовж семи днів після отримання звіту керуючого реструктуризацією про результати перевірки такої декларації не надав суду виправлену декларацію про майновий стан з повною та достовірною інформацією щодо майна, доходів та витрат боржника та членів його сім`ї; 2) майно членів сім`ї боржника було придбано за кошти боржника та/або зареєстровано на іншого члена сім`ї з метою ухилення боржника від погашення боргу перед кредиторами.
Включення до кола членів сім`ї осіб, які перебувають у шлюбі з боржником (у тому числі якщо шлюб розірвано протягом трьох років до дня подання декларації), а також їхніх дітей, у тому числі повнолітніх, батьків, інших осіб, які спільно з ним проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки, пояснюється фідуціарним, зазвичай, характером відносин боржника з цими особами (обов`язок діяти якнайкраще в інтересах таких осіб), що може сприяти ухиленню від виконання боржником зобов`язань перед кредиторами шляхом перереєстрації майна (майнових прав) на цих осіб. До цих зловживань правом боржник може вдатись незалежно від того, що ці особи проживають окремо від боржника, не пов`язані з ним спільним побутом та сімейними правами і обов`язками.
Як вбачається з інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта ОСОБА_3 21.01.2021 придбала на аукціоні з реалізації заставленого майна житловий будинок загальною площею 271,2 кв.м. та земельну ділянку площею 0,12 га; 02.10.2020 придбала за договором купівлі-продажу квартиру, загальною площею 34,2 кв.м. по АДРЕСА_3 ; згідно договору від 26.03.2019 придбала квартиру загальною площею 43,1 кв.м. по АДРЕСА_4 ; 05.05.2021 отримала в дарунок квартиру (договір дарування від 05.05.2021) загальною площею 65,2 кв.м. по АДРЕСА_5 ; набула право власності на дві земельні ділянки в с.Боратин площею 0,12 га кожна згідно договору дарування від 04.04.2012.
Таке розуміння застосування поняття "член сім`ї" у процедурі провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи дає підстави для висновку про включення до кола членів сім`ї боржника у частині п`ятій статті 116 КУзПБ осіб, які не є членами сім`ї в розумінні статті 3 СК України, оскільки не є особами, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права й обов`язки.
Відмінність поняття "член сім`ї боржника", визначеного законодавством у сфері неплатоспроможності та наведеного у частині п`ятій статті 116 КУзПБ, додатково пояснюється відсутністю використання у цій частині бланкетної норми з посиланням на положення СК України, іншого нормативно-правового акта.
З наведеного суд зауважує, що положення частини п`ятої статті 116 КУзПБ самостійно і вичерпно врегульовують зміст поняття "член сім`ї боржника", яке є спеціальним, встановленим саме для цілей визначення змісту правовідносин щодо відновлення платоспроможності фізичної особи. Положення статті 3 СК України для регулювання відносин у процедурі розгляду справ про неплатоспроможність фізичних осіб не застосовуються.
Таким чином, у провадженнях про неплатоспроможність боржників - фізичних осіб не є релевантним судове тлумачення правової категорії "член сім`ї" у згаданому вище рішенні Конституційного Суду України від 03.06.1999 у справі № 5-рп/99 та позиції Великої Палати Верховного Суду у постанові від 22.08.2018 у справі № 644/6274/16-ц, як таке, що надано у справі у правовідносинах, які регулюються правом соціального забезпечення.
З урахуванням вищенаведеного у сукупності, судове тлумачення частини п`ятої статті 116 КУзПБ, з огляду на мету правового регулювання відносин неплатоспроможності боржників- фізичних осіб, дає підстави для висновку, що до членів сім`ї такого боржника в обов`язковому порядку необхідно віднести інших осіб, які спільно з ним проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки (свекруху).
Аналогічної позиція викладена у постанові Верховного Суду від 22.09.2021 у справі №910/6639/20.
Доводи скаржника, про те, що свекруха ОСОБА_3 не проживала разом із боржником, а працювала та проживала в Італії, отже не може вважатися членом сім`ї не підтверджуються матеріалами справи, саме лише зазначення відомостей про це в уточнюючих деклараціях та поясненнях наданих боржником не може вважатися належним доказом на підтвердження вказаних обставин, інших доказів матеріали справи не містять.  При цьому, як убачається із звіту керуючого реструктуризацією станом на 05.10.2021 ним було встановлено, що ОСОБА_1 проживає з сім`єю за адресою АДРЕСА_6 (в частині будинку, що належить на праві власності матері чоловіка (свекрухи) ОСОБА_3 . Крім того, сам боржник у своїх поясненнях вказала, що за адресою АДРЕСА_6 , крім чоловіка та дітей боржника зареєстрована і свекруха ОСОБА_3 .  
Щодо доводів скаржника про те, що судом першої інстанції не було надано належної оцінки застосуванню положення частини п`ятої статті 116 КУзПБ, зокрема, що в уточнюючих Деклараціях за 2018-2020р.р. боржник не повинна була б вказувати уточнюючі відомості про отриманий заробіток чоловіка ОСОБА_4 , так як він є значно меншим ніж 30 розмірів мінімальної заробітної плати не спростовують не зазначення в деклараціях  про майновий стан боржника свекрухи ОСОБА_3 ..
Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції погоджується із висновком місцевого господарського суду про закриття провадження у справі № 903/351/21.
Таким чином, судова колегія зазначає, що доводи скаржника, викладені в апеляційній скарзі, не знайшли свого підтвердження, ґрунтуються на його власній оцінці та спростовуються наведеними та встановленими   судом обставинами справи.
Отже, колегія суддів вважає, що відсутні підстави для скасування ухвали господарського суду Волинської області від 28.10.2021 у даній справі.
Крім того, у зв`язку із відмовою в задоволенні апеляційної скарги, судові витрати визначені ст. 129 ГПК України, залишаються за скаржником.
  
Керуючись ст. ст. 269, 270, 271, 273, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, суд 
                       
ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Господарського суду Волинської області від 28.10.21р. у справі № 903/351/21 залишити без задоволення.
2. Ухвалу Господарського суду Волинської області від 28.10.21р. у справі № 903/351/21  залишити без змін.  
3. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду в строк та в порядку встановленому ст. ст. 287-291 ГПК України.
4.  Справу №903/351/21 повернути до Господарського суду  Волинської  області.

Повний текст постанови складений "20" квітня 2022 р.

Головуючий  суддя                                                                      Миханюк М.В. 

Суддя                                                                                              Дужич С.П.  

Суддя                                                                                              Коломис В.В.