ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 640/26300/19                                                                  Суддя (судді) першої інстанції: Головань О.В.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

  13 червня 2022 року                                                                                м. Київ
          Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
Головуючого судді                                                             Коротких А.Ю.,
суддів                                                                                Сорочка Є.О.,
                                                                                          Чаку Є.В.,
при секретарі                                                                      Дмитренко К.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Антимонопольного комітету України на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 09 грудня 2021 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Антимонопольного комітету України про визнання протиправним та скасування наказу, зобов`язання вчинити дії,-
В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_1 звернулась до Окружного адміністративного суду м. Києва з адміністративним позовом до Антимонопольного комітету України про визнання протиправним та скасування наказу, зобов`язання вчинити дії.
Рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 09 грудня 2021 року адміністративний позов частково.
Не погоджуючись із прийнятим рішенням суду, Антимонопольний комітет України звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нову постанову, якою в задоволенні позову відмовити повністю. Свої вимоги апелянт мотивує тим, що судом першої інстанції при постановленні оскаржуваного рішення неповно досліджено обставини, що мають значення для справи та неправильно застосовано норми матеріального права.
Заслухавши учасників справи, суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 , 01.03.2017 року була призначена як така, що пройшла конкурсний відбір на посаду начальника відділу ринків газу Департаменту досліджень і розслідувань ринків паливно-енергетичного комплексу та житлово-комунального господарства та якій було присвоєно 6 ранг державного службовця.
Наказом Комітету від 14.05.2019 № 585-ВК "Про затвердження структури", Головою Комітету відповідно до статей  9  та  27 Закону України "Про Антимонопольний комітет України", на виконання постанови Кабінету Міністрів України від 12.03.2015 № 179 "Про упорядкування структури апарату центральних органів виконавчої влади, їх територіальних підрозділів та місцевих адміністрацій", з метою вдосконалення та оптимізації структури Департаменту досліджень і розслідувань ринків паливно-енергетичного комплексу та житлово-комунального господарства Комітету затверджено структуру апарату Комітету.
    На підставі наказу Комітету від 14.05.2019 року № 585-ВК "Про затвердження структури", наказом Комітету від 23.05.2019 року № 630-ВК "Про введення в дію штатного розпису", погодженого Міністерством фінансів України 21.05.2019 року, з 23.05.2019 року введено в дію штатний розпис апарату Комітету на 2019 рік та визнано таким, що втратив чинність, наказ Голови Комітету від 08.05.2018 року № 410-ВК, яким було введено в дію з 08.05.2018 року попередній штатний розпис.
 Вищезазначеними структурою та штатним розписом апарату Комітету на 2019 рік, що введені з 23.05.2019 року, у складі Департаменту, відділ ринків нафти і нафтопродуктів та відділ ринків газу об`єднано у відділ ринків нафти і нафтопродуктів та ринків газу.
  Штатним розписом апарату Комітету, введеним в дію з 08.05.2018 року (наказ від 08.05.2018 року № 410-ВК), у складі Департаменту було передбачено відділ ринків газу у кількості 5 штатних одиниць, у тому числі посада державної служби категорії "Б" - начальника цього відділу та відділ ринків нафти і нафтопродуктів у кількості 5 штатних одиниць, у тому числі посада державної служби категорії "Б" - заступника директора Департаменту - начальника цього відділу.
Водночас, штатним розписом, введеним в дію з 23.05.2019 року (наказ від 23.05.2019 №630-ВК), у складі Департаменту, в результаті об`єднання відділу ринків нафти і нафтопродуктів та відділу ринків газу, передбачено відділ ринків нафти і нафтопродуктів та ринків газу у кількості 10 штатних одиниць, у тому числі посади державної служби категорії "Б" - заступника директора Департаменту - начальника цього відділу та заступника начальника цього відділу.
Таким чином, в результаті введення в дію з 23.05.2019 року нового штатного розпису апарату Комітету на 2019 рік, скорочено посаду державної служби начальника відділу ринків газу та утворено посаду заступника начальника відділу ринків нафти і нафтопродуктів та ринків газу Департаменту.
22.08.2019 року з посиланням на зміну структури та штатного розпису апарату Антимонопольного комітету України на 2019 рік, введеного в дію Наказом Голови Комітету від 23.05.2019 року № 630-ВК,  позивача попереджено про можливе звільнення, але не раніше ніж через два місяці з дня попередження та запропоновано вакантну посаду головного спеціаліста відділу оптових енергетичних ринків Департаменту досліджень і розслідувань ринків паливно-енергетичного комплексу та житлово-комунального господарства, та вакантну посаду головного спеціаліста відділу роздрібних енергетичних ринків Департаменту досліджень і розслідувань ринків паливно-енергетичного комплексу та житлово-комунального господарства від яких позивач відмовилася, та просила пропонувати посади відповідно до її кваліфікації та досвіду роботи.
Переведення позивача на рівнозначну посаду заступника начальника відділу ринків нафти і нафтопродуктів та ринків газу запропоновано не було.    
Наказами Антимонопольного комітету України від 21.10.2019 року № 1208-ВК про звільнення ОСОБА_1 , від 22.10.2019 року № 1214-ВК про внесення змін до наказу від 21.10.2019 № 1208-ВК та від 09.12.2019 року № 1400-ВК про внесення змін до наказу від 22.10.2019 року № 1214-ВК, ОСОБА_1 було звільнено із займаної посади 09.12.2019 року відповідно до п.1 ч.1, ч.3 ст.  40, ст.  49-2 КЗпП України,  ст. 87 Закону України "Про державну службу", підстава: попередження про наступне вивільнення від 22.08.2019 року та незгода на переведення на посаду головного спеціаліста відділу оптових енергетичних ринків Департаменту досліджень і розслідувань ринків паливно-енергетичного комплексу та житлово-комунального господарства та посаду головного спеціаліста відділу роздрібних енергетичних ринків Департаменту досліджень і розслідувань ринків паливно-енергетичного комплексу та житлово-комунального господарства.    
Надаючи правову оцінку обставинам справи, колегія суддів зазначає наступне.
Згідно ч. 1-3  ст. 5 Закону №889-VIII "Про державну службу"  (набув чинності з 01.05.2016 року) правове регулювання державної служби здійснюється  Конституцією України, цим та іншими законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, постановами Верховної Ради України, указами Президента України, актами Кабінету Міністрів України та центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері державної служби.
Відносини, що виникають у зв`язку із вступом, проходженням та припиненням державної служби, регулюються цим Законом, якщо інше не передбачено законом.
Дія норм законодавства про працю поширюється на державних службовців у частині відносин, не врегульованих цим Законом.
  Звільнення на підставі пункту 1 частини першої цієї статті допускається лише у разі, якщо державного службовця не може бути переведено на іншу посаду відповідно до його кваліфікації або якщо він відмовляється від такого переведення.
  Згідно з п. 1 ч. 1  ст. 40 КЗпП України  трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом лише у випадках: змін в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників.
Також трудове законодавство визначає особливості вивільнення працівників, які поширюються також і на державних службовців згідно ч.3 ч. 1  ст. 87 Закону №889-VIII.
  Зокрема, згідно  ст. 42 КЗпП України  при скороченні чисельності чи штату працівників у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці переважне право на залишення на роботі надається працівникам з більш високою кваліфікацією і продуктивністю праці.
Згідно  ст. 49-2 КЗпП України  про наступне вивільнення працівників персонально попереджають не пізніше ніж за два місяці.
При вивільненні працівників у випадках змін в організації виробництва і праці враховується переважне право на залишення на роботі, передбачене законодавством.
Одночасно з попередженням про звільнення у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці власник або уповноважений ним орган пропонує працівникові іншу роботу на тому самому підприємстві, в установі, організації.
Законом №889-VIII  надано визначення рівнозначної посади, якою є згідно п. 6 ч. 1 ст. 2 Закону посада державної служби, що належить до однієї групи оплати праці з урахуванням юрисдикції державного органу.
Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, новий штатний розпис апарату Комітету на 2019 рік, яким було скорочено посаду державної служби - начальника відділу ринків газу, яку обіймала позивач, введено в дію з 23.05.2019 року, проте, ОСОБА_1 було попереджено про її можливе вивільнення у зв`язку зі зміною структури Департаменту лише 22.08.2019 року, мотивовано це тим, що з 24.05.2019 року по 22.08.2019 остання перебувала у відпустках та на лікарняних. Проте, з наданої до суду довідки Антимонопольного комітету України № 726 від 12.12.2019 року вбачається, що позивач у період з 22.08.2019 по 23.08.2019 також перебувала у відпустці без збереження заробітної плати за сімейними обставинами.
Тобто, відповідач міг раніше попередити позивача про можливе вивільнення та запропонувати перелік вакантних посад, зокрема посаду заступника начальника відділу ринків нафти і нафтопродуктів та ринків газу Департаменту, яка, як вбачається згідно Положення про відділ ринків нафти і нафтопродуктів та ринків газу, є рівноцінною посаді начальника відділу ринків газу, затвердженої Положенням про відділ ринків газу від 11.09.2017 року.
Крім того, наказом в.о. керівника апарату    Комітету від 24.05.2019 року № 642-ВК, зокрема на вакантну посаду заступника начальника відділу ринків нафти і нафтопродуктів та ринків газу Департаменту було оголошено конкурс, та за результатами якого наказом від 01.07.2019 року № 798-ВК було призначено на посаду заступника начальника відділу ринків нафти і нафтопродуктів та ринків газу Департаменту досліджень і розслідувань ринків паливно-енергетичного комплексу та житлово-комунального господарства.
Після цього позивача, у період перебування у відпустці без збереження заробітної плати, було попереджено про можливе її вивільнення із пропозицією переведення на посаду головного спеціаліста відділу роздрібних енергетичних ринків та житлово-комунального господарства Департаменту та головного спеціаліста відділу оптових енергетичних ринків Департаменту, тобто, формально роботодавцем виконано вимоги щодо надання відповідних пропозицій.
Проте, позивачу не було запропоновано повного переліку вакантних посад, станом на момент введення в дію нового штатного розпису апарату Комітету на 2019 рік.
При цьому, позивач має безперервний стаж державної служби з 21.09.2007 року і станом на час звільнення 09.12.2019 року він становив 12 років саме в Антимонопольному комітеті України, що надає позивачу переваги у залишенні на посаді згідно  з ст. 42 КЗпП України,  як працівнику з тривалим безперервним стажем роботи на даному підприємстві, в установі, організації.
  Отже, перед оголошенням конкурсу на вакантну посаду заступника начальника відділу ринків нафти і нафтопродуктів та ринків газу Департаменту, відповідач мав би запропонувати її позивачеві, оскільки остання є рівноцінною посаді, яку обіймала позивач.
  Згідно з  ст. 235 КЗпП України  у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу, у тому числі у зв`язку з повідомленням про порушення вимог  Закону України "Про запобігання корупції"  іншою особою, працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір.
З огляду на викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про протиправність звільнення позивача, що має наслідком поновлення позивача на державній службі на посаді, з якої її було звільнено.
    Згідно з  ст. 2 Закону №889-VIII рівнозначна посада - посада державної служби, що належить до однієї групи оплати праці з урахуванням юрисдикції державного органу (хоча у п. 1 ч. 1  ст. 87 Закону №889-VIII  використано термін "рівноцінна посада", вказані два терміни є взаємозамінними).
    Оскільки станом на час розгляду справи по суті згідно чинного штатного розпису посада начальника відділу ринків газу Департаменту досліджень і розслідувань ринків паливно-енергетичного комплексу та житлово-комунального господарства була скорочена, то належним способом захисту порушеного права позивача є зобов`язання Антимонопольний комітет України поновити ОСОБА_1 на посаді, що є рівнозначною (рівноцінною) вказаній посаді.
Згідно з оскаржуваним наказом від 09.12.2019 року № 1400-ВК позивача звільнено з 09.12.2019 року, проте, згідно з наданою копію табелю обліку робочого часу, 09.12.2019 року є останнім робочим днем, тоді як першим днем звільнення є 10.12.2019 року.
Відповідно, позивач підлягає поновленню на посаді з 10.12.2019 року.
Також згідно  ст. 235 КЗпП України  при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижче оплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року, не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу.
З огляду на викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність підстав для часткового задоволення адміністративного позову.
Доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду першої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.
Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. 
Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 325, 328 КАС України, суд
П О С Т А Н О В И В :
Апеляційну скаргу Антимонопольного комітету України залишити без задоволення, а рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 09 грудня 2021 року - без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до адміністративного суду касаційної інстанції в порядку і строки, встановлені статтями 329, 331 КАС України.

Головуючий суддя:                                                                      Коротких А.Ю.

Судді:                                                                                          Сорочко Є.О.

                                                                                                    Чаку Є.В.

Повний текст виготовлено: 15 червня 2022 року.