Ухвала
іменем України 
17 травня 2022 року
м. Київ
справа № 442/4782/20
провадження № 51-1433 ск 22
Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду  у складі:
головуючого           ОСОБА_1 ,
суддів                        ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ,
 
розглянувши касаційну скаргу прокурора, який брав участь під час розгляду кримінального провадження судом першої та апеляційної інстанцій,на ухвалу Львівського апеляційного суду від 04 квітня 2022 року щодо ОСОБА_4 та           ОСОБА_5 ,
встановив:
Ухвалою Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 17 листопада         2021 року закрито кримінальне провадження за обвинуваченням  ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та  ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 367 Кримінального кодексу України, на підставі пункту 10 частини 1 статті 284 Кримінального процесуального кодексу України           (далі – КПК) у зв`язку з тим, що після повідомлення особі про підозру закінчився строк досудового розслідування, визначений статтею 219 цього Кодексу.
Ухвалою Львівського апеляційного суду від 04 квітня 2022 року ухвалу  Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 17 листопада 2021 року щодо ОСОБА_4 та ОСОБА_5 залишено без зміни.
Зі змісту касаційної скарги вбачається, що прокурор не погоджується з вказаними судовими рішеннями. Посилається на істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.

Відповідно до вимог частини 2 статті 427 КПК у касаційній скарзі, окрім іншого, наводяться обґрунтування вимог щодо незаконності чи необґрунтованості судового рішення з урахуванням підстав для його скасування або зміни судом касаційної інстанції, визначених у статті 438 КПК, а також зазначаються вимоги до суду касаційної інстанції, які б узгоджувалися зі статтею 436 КПК. 
Однак вказаних вимог кримінального процесуального закону прокурор не дотримався. 
Зокрема, у касаційній скарзі прокурор, зазначаючи про безпідставне, на його думку, закриття вказаного кримінального провадження на підставі пункту 10 частини 1          статті 284 КПК, не наводить належних доводів такої позиції з урахуванням змісту оскаржуваних судових рішень та вимог кримінального процесуального закону.
 
Крім того, вимоги прокурора стосуються ухвали суду апеляційної інстанції, однак зі змісту касаційної скарги вбачається, що він також вказує на незаконність ухвали районного суду від 17 листопада 2021 року, чим допустив неузгодженість своєї позиції та суперечності у своїй касаційній скарзі.  
Таким чином, недодержання прокурором вимог, передбачених статтею 427 КПК, є підставою для залишення його касаційної скарги без руху. 
 
На підставі наведеного, керуючись частиною 1 статті 429 КПК, Суд    
 
постановив:
Касаційну скаргу прокурора, який брав участь під час розгляду кримінального провадження судом першої та апеляційної інстанцій,на ухвалу Львівського апеляційного суду від 04 квітня 2022 року щодо ОСОБА_4 та ОСОБА_5 залишити без руху, надавши йому п`ятнадцятиденний строк для усунення недоліків з дня отримання нимухвали.   
 
У разі невиконання ухвали касаційну скаргу буде повернуто особі, яка її подала.
 
            Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:
 
ОСОБА_1                                  ОСОБА_2                                           ОСОБА_3