ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 640/7286/20                                                                              
ДОДАТКОВА ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
  13 червня 2022 року                                                                                            м. Київ
          
Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді                                     Оксененка О.М.,
суддів:                                                           Вівдиченко Т.Р.,
                                                                Лічевецького І.О.,

розглянувши у порядку письмового провадження заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «ТС Плюс» про ухвалення додаткового рішення у справі за адміністративним позовом у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ТС Плюс» до Головного управління Державної податкової служби у Київській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, -
В С Т А Н О В И В :
Товариство з обмеженою відповідальністю «ТС Плюс» звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Головного управління Державної податкової служби у Київській області, в якому просило: визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення від 10.01.2020 №0000443201 та № 0000433201.
Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 15 березня 2021 року позов задоволено частково. 
Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Київській області від 10.01.2020 №0000443201. В іншій частині позовних вимог - відмовлено.
Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Київській області на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ТС ПЛЮС» судові витрати по сплаті судового збору у сумі 2102 гривні (дві тисячі сто дві гривні).
В апеляційній скарзі позивач, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить скасувати вказане судове рішення в частині відмови у задоволенні позовних вимог та прийняти нове, яким позовні вимоги щодо визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення №0000433201 від 10.01.2020 - задовольнити, в іншій частині - рішення суду першої інстанції залишити без змін.
Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 25 травня 2021 року апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «ТС Плюс» - задоволено.
Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 15 березня 2021 року - скасовано в частині відмови у задоволенні позовних вимог.
У цій частині прийнято нове рішення, яким адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ТС Плюс» до Головного управління Державної податкової служби у Київській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень - задоволено.
Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Головного управління Державної податкової служби у Київській області від 10.01.2020 №0000433201.
В іншій частині - рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 15 березня 2021 року залишено без змін.
23 червня 2021 року від Товариства з обмеженою відповідальністю «ТС Плюс» надійшла заява про ухвалення додаткового рішення, з огляду на не вирішення питання судом апеляційної інстанції щодо відшкодування витрат по судового збору у розмірі 10510 грн.
Розглянувши вказану заяву щодо розподілу судових витрат, колегія суддів приходить до висновку про необхідність прийняття додаткової постанови та частково задоволення такої заяви, виходячи з наступного. 
Відповідно до ст. 252 КАС України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, чи одного з клопотань не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не визначив способу виконання судового рішення; 3) судом не вирішено питання про судові витрати.
Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може розглянути питання ухвалення додаткового судового рішення в судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.
Відтак, з аналізу змісту вказаної статті вбачається, що додаткове судове рішення є засобом усунення неповноти судового рішення, внаслідок якої залишилися невирішеними певні вимоги особи, яка бере участь у справі.
У силу вимог до частини першої ст. 143 КАС України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.
Колегією суддів встановлено, що під прийняття судового рішення у даній справі за результатом розгляду апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «ТС Плюс», Шостим апеляційним адміністративним судом не було вирішено питання щодо розподілу судових витрат, а відтак, колегія суддів дійшла висновку про необхідність винесення додаткової постанови.
Згідно статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України  судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Відповідно до частини першої статті 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Частиною четвертою вказаної статті визначено, що при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.
У силу вимог частини шостої статті 139 КАС України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат.
Так, правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначає Закон України «Про судовий збір» від 08 липня 2011 року № 3674-VI (далі - Закон № 3674-VI).
У відповідності до частини першої ст. 4 цього Закону України «Про судовий збір»  за подання до адміністративного суду адміністративного позову майнового характеру юридичною особою розмір судового збору складає - 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Крім того, за подання до адміністративного суду адміністративного позову немайнового характеру юридичною особою розмір судового збору складає - 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Зважаючи, що позовна заява подана у березні 2020 року, відтак розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на 01.01.2020 визначався відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» та становив 2270 грн.
Як свідчать матеріали справи, у позовній заяві позивачем було заявлено 2 вимоги майнового характеру, тому останнім до суду першої інстанції сплачено судовий збір в розмірі 4204 00 коп., що підтверджується квитанцією №6912 від 23 березня 2020 року, та до суду апеляційної інстанції сплачено судовий збір у розмірі 6306 грн. 00 коп., що підтверджується квитанцією №8792 від 01.04.2021.
Однак, оскільки постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 25 травня 2021 року апеляційну скаргу ТОВ «ТС Плюс» було задоволено, а рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 15 березня 2021 року - скасовано в частині відмови у задоволенні позовних вимог, та прийнято нову постанову про часткове задоволення позовних вимог у цій частині, тому колегія суддів вважає за необхідне встановити розподіл судових витрат та визначити розмір судового збору, який підлягає відшкодуванню позивачу за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень саме у розмірі 8408 грн (2102 грн за подачу позовної заяви до суду першої інстанції, враховуючи вирішення питання про стягнення судових витрат судом першої інстанції у розмірі 2102 грн та 6306 грн - за подачу апеляційної скарги), а не у розмірі 10  510 грн, як просить про це заявник.
За наведених обставин, колегія суддів дійшла висновку, що заява ТОВ «ТС Плюс»  про ухвалення додаткового судового рішення є обґрунтованою та підлягає частковому задоволенню, а понесені судові витрати у вигляді сплаченого судового збору за подання позовної заяви та апеляційної скарги підлягають відшкодуванню за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Київській області у розмірі 8408 грн 00 коп. 
Керуючись ст. ст.  139,  243,  252,  322,  328,  329 КАС України  суд, -
ПОСТАНОВИВ :
Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «ТС Плюс» про ухвалення додаткового судового рішення - задовольнити частково.
Прийняти додаткову постанову, якою вирішити питання про розподіл судових витрат.
Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ТС Плюс»  (код ЄДРПОУ 36264680, зареєстрованого за адресою: 03115, м. Київ, Миколи Краснова, 27), за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державного податкової служби у Київській області (03151, м. Київ, вул. Народного ополчення, б. 5-А, код ЄДРПОУ 43141377), витрати, пов`язані зі сплатою судового збору у розмірі 8408 (вісім тисяч чотириста вісім грн) грн. 00 коп.
Додаткова постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду у порядку та строки, визначені ст.ст. 329-331 КАС України.

Головуючий суддя                                                            О.М. Оксененко 

Судді                                                                          Т.Р. Вівдиченко

                                                                                            І.О. Лічевецький