УХВАЛА

27 травня 2022 року 
м. Київ
справа № 160/7447/21
адміністративне провадження № К/990/11214/22 
Верховний Суд у складі судді-доповідача Касаційного адміністративного суду Усенко Є.А., розглянувши матеріали касаційної скарги Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків (далі - Східне міжрегіональне управління ДПС) на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 20.07.2021 та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 14.12.2021 в адміністративній справі №160/7447/21 за позовом Приватного акціонерного товариства (ПрАТ) «Північний гірничо-збагачувальний комбінат» до Східного міжрегіонального управління ДПС про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,
УСТАНОВИВ:
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 20.07.2021, залишеним без змін постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 14.12.2021, позов ПрАТ «Північний гірничо-збагачувальний комбінат» задоволено: визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Східного міжрегіонального управління ДПС форми «В4» від 16.04.2021 № 85/320050; здійснено розподіл судових витрат.
04.05.2022 до Верховного Суду направлена касаційна скарга Східного міжрегіонального управління ДПС на вищезазначені судові рішення.
Під час перевірки касаційної скарги встановлено, що вона не відповідає нормі пункту 4 частини другої статті 330 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), якою передбачено, що у касаційні скарзі зазначається підстава (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 328 цього Кодексу підстави (підстав).
Східне міжрегіональне управління ДПС підставою касаційного оскарження зазначає пункт 1 частини четвертої статті 328 КАС України. 
Відповідно до пункту 1 частини четвертої статті 328 КАС України підставою касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку.
У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини четвертої статті 328 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні (абзац другий пункту 4 частини другої статті 330 КАС України).
Підстава касаційного оскарження, передбачена пунктом 1 частини четвертої статті 328 КАС України, презюмує подібність правовідносин у справі, судові рішення в якій оскаржуються, та у справі, в якій Верховний Суд вже застосував норму матеріального права по-іншому, ніж в оскаржуваних судових рішеннях.
Задовольняючи позов, суди першої та апеляційної інстанцій виходили із встановленого факту придбання позивачем у ТОВ «МК-Сталь», ПП «Маркетпромресурс», ТОВ «ТПК «Херсонський ливарний завод» запасних частин, матеріалів (засобів дезінфекції та індивідуальних засобів захисту). Цей факт суди встановили на підставі оцінки письмових доказів, зокрема, документів бухгалтерського обліку: товарно-транспортних накладних на перевезення, подорожніх листів, накладних, прибуткових ордерів, рахунків на сплату вартості товару. При оцінці цих документів судами першої та апеляційної інстанцій враховано діючі щодо ПрАТ «Північний гірничо-збагачувальний комбінат» внутрішні норми, якими встановлені вимоги щодо вибору постачальника («Політика по закупкам»), зокрема, запроваджена процедура предкваліфікації постачальників за участю представників служб безпеки та закупки, збору та аналізу інформації щодо потенційних постачальників, їх спроможності виконати поставку відповідно до умов договору.
Судами першої та апеляційної інстанцій досліджено протоколи тендерного комітету та зроблено висновок, що обставини, які б свідчили про умисел позивача на укладення договорів поставок без наміру створити реальні наслідки в господарській діяльності, не встановлені. 
Суди виснували, що контролюючий орган не надав належні, достовірні та беззаперечні докази, що позивач задекларував суми податкового кредиту у зв`язку з придбанням товарів у ТОВ «МК-Сталь», ПП «Маркетпромресурс», ТОВ «ТПК «Херсонський ливарний завод» безпідставно як за операціями, які фактично не виконувалися.
Східне міжрегіональне управління ДПС у касаційній скарзі, обґрунтовуючи підставу касаційного оскарження судових рішень судів першої та апеляційної інстанцій, передбачену пунктом 1 частини четвертої статті 328 КАС України, посилається на те, що суди першої та апеляційної інстанцій застосували норми статей 44, 74, 83, пунктів 198.1, 198.2, 198.3, 198.6 статті 198 Податкового кодексу України без врахування висновку Верховного Суду щодо застосування цих норм у подібних правовідносинах. При цьому, Східне міжрегіональне управління ДПС посилається на висновки Верховного Суду в постановах від 18.03.2020 у справі №826/8114/15, від 26.02.2019 у справі №810/5677/13-а, від 20.11.2019 у справі №815/371/18, від 09.12.2019 у справі №804/1752/17, згідно з якими ключовими правовими аспектами формування податкового кредиту є підтвердження суми податкового кредиту належними документами та реальне вчинення господарської операції, яка оформлена належними первинними документами. В контексті цього Верховний Суд в зазначених постановах також висновує щодо обставин, які входять до предмета доказування у справі з подібними правовідносинами, та щодо оцінки судом доказів в їх сукупності. 
Доводи Східного міжрегіонального управління ДПС щодо підстави касаційного оскарження фактично стосуються оспорювання встановлених судами обставин у справі щодо придбання позивачем товарів у ТОВ «МК-Сталь», ПП «Маркетпромресурс», ТОВ «ТПК «Херсонський ливарний завод». Так, Східне міжрегіональне управління ДПС у касаційній скарзі зазначає,  що судами першої та апеляційної інстанцій не були враховані його доводи про нереальний характер цих господарських операцій,  що суди не дали оцінки доказам відповідача про нереальність господарських операцій позивача з вказаними контрагентами, незважаючи на те, що такі докази були надані для підтвердження правомірності прийнятого податкового повідомлення-рішення. Такі доводи можуть свідчити про наявність підстави касаційного оскарження, передбаченої пунктом 4 частини четвертої статті 328, частиною другою статті 353 КАС України. Однак, відповідач цю підставу касаційного оскарження у касаційній скарзі не зазначає, як і не вказує, які докази не були досліджені судом, що презюмується нормою пункту 1 частини другої статті 353 КАС України як підстава для скасування судового рішення, а відтак і як підстава касаційного оскарження, передбачена пунктом 4 частини четвертої статті 328,  пункту 1 частини другої статті 353 КАС.
Враховуючи викладене, касаційна скарга відповідача підлягає поверненню як така, що не містить підстави касаційного оскарження.
Керуючись пунктом 4 частини другої статті 330, пунктом 4 частини п`ятої статті 332, статтею 359 Кодексу адміністративного судочинства України, Верховний Суд
УХВАЛИВ:
Касаційну скаргу Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 20.07.2021 та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 14.12.2021 повернути.
Копію ухвали про повернення касаційної скарги надіслати учасникам справи. Скаржнику надіслати копію ухвали про повернення касаційної скарги разом з касаційною скаргою та доданими до скарги матеріалами.
Роз`яснити скаржнику, що повернення касаційної скарги не позбавляє його права повторного звернення до Верховного Суду.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя	Є.А. Усенко