ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 квітня 2022 року
м. Хмельницький

Справа № 676/6764/21
Провадження № 22-ц/4820/820/22

Хмельницький апеляційний суд у складі
 
колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
 
Гринчука Р.С., Костенка А.М., Спірідонової Т.В.,
секретар судового засідання Кошельник В.М.,

розглянув у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 09 березня 2022 року, суддя Шевцова Л.М., у справі за скаргою ОСОБА_1 на дії державного виконавця Кам`янець-Подільського відділу державної виконавчої служби у Кам`янець-Подільському районі Хмельницької області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький) Стоцької Анастасії Станіславівни, 

встановив :

У лютому 2022 року ОСОБА_1 звернулася в суд зі скаргою на дії державного виконавця виконавчої служби у Кам`янець-Подільському районі Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький) Стоцької А.С. 
В обґрунтування скарги зазначила, що на виконанні у державного виконавця Стоцької А.С. перебуває виконавче провадження № 67842474 щодо примусового виконання судового наказу від 03.12.2021 року зі стягнення з ОСОБА_2 на її користь аліментів на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини зі всіх видів заробітку (доходу) ОСОБА_2 , але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 17.11.2021 року до досягнення дитиною повноліття. 
В процесі виконання судового наказу вона довідалася, що боржник сплачує мінімальний розмір аліментів, який становить 1050 грн., а не ј частину усіх видів робітку зважаючи на те, що він працездатний, має необліковані доходи, йому належить транспортний засіб, на утриманні інші особи відсутні. 
Державний виконавець, розраховуючи аліменти у розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку діяла неправомірно та не врахувала, що у разі відсутності офіційного джерела доходу у боржника, частка від його доходу визначена судом повинна стягуватися від середньої заробітної плати працівника для даної місцевості, у зв`язку з чим просила провести перерахунок заборгованості ОСОБА_2 зі сплати аліментів та в подальшому проводити саме у частці від середньої заробітної плати працівника для даної місцевості, а також відшкодувати понесені нею витрати на правничу допомогу. 
Ухвалою Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 09.03.2022 року в задоволенні скарги відмовлено.
На обґрунтування своїх висновків суд зазначив, що боржник не працює, у нього відсутні доходи. В той же час, державний виконавець не може встановлювати заборгованість зі сплати аліментів із середньої заробітної плати працівника у відповідній місцевості, оскільки боржник ОСОБА_2 добровільно сплачує на утримання дитини аліменти у мінімальному розмірі визначеному законом для дитини відповідного віку.
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просила скасувати ухвалу суду першої інстанції та ухвалити нове судове рішення про задоволення скарги. 
В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначила, що судом неправильно застосовано норми матеріального права, оскільки законом прямо передбачено здійснювати розрахунок заборгованості зі сплати аліментів для боржника, який є непрацевлаштованим, виходячи із середньої заробітної плати працівника для відповідної місцевості, на що суд першої інстанції уваги не звернув.
Учасники справи в судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, в письмових заявах просили розгляд справи в суді апеляційної інстанції провести без їх участі. 
Перевіривши матеріали справи колегія суддів дійшла висновку про необхідність часткового задоволення апеляційної скарги з наступних підстав. 
Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині є порушення норм процесуального або неправильне застосування норм матеріального права.
Встановлено, що у Кам`янець-Подільському відділі державної виконавчої служби у Кам`янець-Подільському районі Хмельницької області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький) з 10.12.2021 року на виконанні перебуває виконавче провадження №67842474, відкрите на підставі судового наказу Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області №676/6764/21 від 03.12.2021 року про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини зі всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 17.11.2021 року і до досягнення дитиною повноліття.
Боржником аліменти сплачуються самостійно. Зокрема, згідно з квитанціями від 20.11.2021 року ОСОБА_2 сплачено 1100 грн., від 18.12.2021 року сплачено 1100 грн., 27.01.2022 року сплачено аліментів у сумі 1051 грн. Відповідно до розрахунку державного виконавця, станом на 01.02.2022 року заборгованість боржника зі сплати аліментів відсутня. 
31.01.2021 року боржником державному виконавцю надано пояснення про те, що він на даний час не працює, інших джерел доходів не має. Згідно з інформацією Державної фіскальної служби України від 22.12.2021 року дані щодо джерел отримання боржником доходів відсутні. Відповідно до відповіді МВС України від 31.12.2021 року за ОСОБА_2 зареєстровано легковий автомобіль марки «Фольксваген Гольф», 2005 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1 .
Як вбачається з даних розрахунку заборгованості, проведеного державним виконавцем Стоцькою А.С. за період з листопада 2021 року по січень 2022 року, нарахована до стягнення з боржника сума аліментів складає: у листопаді 2021 року – 469,70 грн., у грудні 2021 року – 1050 грн., у січні 2022 року – 1050 року.
Відповідно до статті 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.
Спеціальним законом, що визначає умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, є Закон України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 року, № 1404-VIII (далі - Закон ).
Відповідно до статті 1 Закону виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
Відповідно до частини першої статті 18 Закону виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.
Згідно з частинами 4, 13 статті 71 Закону виконавець зобов`язаний обчислювати розмір заборгованості із сплати аліментів щомісяця. Довідка про наявність заборгованості зі сплати аліментів видається органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем на вимогу стягувача протягом трьох робочих днів у випадках, встановлених законом. Довідка про наявність заборгованості зі сплати аліментів дійсна протягом одного місяця з дня її видачі. Форма довідки встановлюється Міністерством юстиції України.
Відповідно до Наказу Міністерства юстиції України від 21.03.2018 року, № 855/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України за № 849/31801 «Про внесення змін до деяких наказів Міністерства юстиції України», а саме пункту 4 розділу XVI «Особливості виконання рішень про стягнення аліментів» Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 року № 512/5, зареєстрованого у Міністерстві юстиції України 02.04.2012 року за №489/20802, виконавець зобов`язаний обчислювати розмір заборгованості зі сплати аліментів щомісяця та у випадках, передбачених частиною четвертою статті 71 Закону, повідомляти про розрахунок заборгованості стягувача і боржника. Розрахунок заборгованості обчислюється в автоматизованій системі виконавчого провадження на підставі відомостей, отриманих із: звіту про здійснені відрахування та виплати; квитанцій (або їх копій) про перерахування аліментів, наданих стягувачем чи боржником; заяв та (або) розписок стягувача; інформації про середню заробітну плату працівника для цієї місцевості; інших документів, що відображають отримання боржником доходу або сплату ним аліментів. Сума заборгованості зі сплати аліментів, присуджених як частка від заробітку (доходу), визначається виконавцем у порядку, встановленому статтею 195 СК України.
Згідно з частинами першою, другою статті 195 СК України (в редакції Закону чинної на час складення оспорюваного скаржником розрахунку про розмір заборгованості) заборгованість за аліментами, присудженими у частці від заробітку (доходу), визначається виходячи з фактичного заробітку (доходу), який платник аліментів одержував за час, протягом якого не провадилося їх стягнення, незалежно від того, одержано такий заробіток (дохід) в Україні чи за кордоном. Заборгованість за аліментами платника аліментів, який не працював на час виникнення заборгованості або є фізичною особою - підприємцем і перебуває на спрощеній системі оподаткування, або є громадянином України, який одержує заробіток (дохід) у державі, з якою Україна не має договору про правову допомогу, визначається виходячи із середньої заробітної плати працівника для даної місцевості. У разі встановлення джерела і розміру заробітку (доходу) платника аліментів, який він одержав за кордоном, за заявою одержувача аліментів державний виконавець, приватний виконавець здійснює перерахунок заборгованості.
Таким чином, при здійсненні розрахунку заборгованості зі сплати аліментів з ОСОБА_2 , слід виходити з того, що у період, за який платник аліментів не працював на час виникнення заборгованості, розрахунок заборгованості слід здійснювати у відповідності до положення частини другої статті 195 СК України, тобто виходячи з ј частини середньої заробітної плати працівника для даної місцевості.
Посилання державного виконавця на те, що у ОСОБА_2 відсутня заборгованість зі сплати аліментів, оскільки останній не маючи будь-якого доходу добровільно сплачує 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку суперечить ч. 2 ст. 195 СК України та є особистим неправильним тлумаченням державним виконавцем норм законодавства.
Законодавством передбачений механізм, який надає можливість забезпечити виплату аліментів у розмірі не нижче мінімального гарантованого розміру на рівні 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, однак вказана гарантія не може підміняти порядок розрахунку аліментів боржника для періоду, коли він не працював, що визначений у ст. 195 СК України.
Такий висновок узгоджується з правовим висновком викладеним у постанові Верховного Суду від 18.02.2021 року у справі № 133/203/20.
Суд на вказане увагу не звернув та невірно застосувавши норму матеріального права дійшов хибного висновку про правильність проведеного розрахунку, у зв`язку з чим оскаржувана ухвала підлягає скасуванню.
Стосовно вимоги скаржника зобов`язати державного виконавця в подальшому проводити розрахунок аліментів боржника з урахуванням середньої заробітної плати для працівника у відповідній місцевості, колегія суддів зазначає, що вказана вимога не підлягає задоволенню, оскільки розрахунок заборгованості державним виконавцем проводиться щомісяця за попередній місяць з урахуванням обставин, які впливають на його обчислення в тому числі отримання боржником доходу (заробітку) на який може бути звернене стягнення.
Таким чином, враховуючи, що розрахунок заборгованості зі сплати аліментів станом на 23.02.2022 року у період з листопада 2021 року по січень 2022 року, коли боржник не працював, проведено державним виконавцем невірно, саме вказані дії державного виконавця слід визнати неправомірними та зобов`язати провести у вказаний період розрахунок заборгованості ОСОБА_2 відповідно до вимог ч. 2 ст. 195 СК України, виходячи із середньої заробітної плати працівника для відповідної місцевості.
Відповідно до ч. 1 ст. 452 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом скарги, покладаються судом на заявника, якщо було постановлено рішення про відмову в задоволенні його скарги, або на орган державної виконавчої служби чи приватного виконавця, якщо було постановлено ухвалу про задоволення скарги заявника. 
Звертаючись до суду зі скаргою та апеляційною скаргою на постановлену судом ухвалу, ОСОБА_1 на підтвердження понесення нею витрат на правничу допомогу надано договір про надання правової допомоги №6А/2022 року від 09.02.2022 року, акти наданих послуг із надання правничої допомоги у суді першої інстанції на суму 8680 грн. та в суді апеляційної інстанції на суму 3720 грн., а також прибуткові касові ордери про сплату відповідних коштів адвокату. 
Враховуючи положення ч. 6 ст. 137 ЦПК України, згідно з якою обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги, а також враховуючи відсутність відповідного клопотання та будь-яких заперечень зі сторони державного виконавця щодо обґрунтованості та співмірності заявлених до відшкодування витрат на правничу допомогу, колегія суддів, керуючись принципом диспозитивності дійшла висновку про стягнення відповідних витрат з Кам`янець-Подільського відділу державної виконавчої служби у Кам`янець-Подільському районі Хмельницької області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький).
Відповідно до положень ст. 452 ЦПК України із відділу державної виконавчої служби на користь скаржника підлягають стягненню також судові витрати зі сплати судового збору, понесені у суді апеляційної інстанції у розмірі 496,20 грн.
Керуючись ст.ст. 374, 376, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, суд, 

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково. 
Ухвалу Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 09 березня 2022 року скасувати та ухвалити нове судове рішення.
Скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.
Визнати неправомірними дії державного виконавця Кам`янець-Подільського відділу державної виконавчої служби у Кам`янець-Подільському районі Хмельницької області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький) Стоцької Анастасії Станіславівни щодо розрахунку заборгованості зі сплати аліментів ОСОБА_2 у виконавчому провадженні №67842474 за період з листопада 2021 року по січень 2022 року включно.
Зобов`язати державного виконавця Кам`янець-Подільського відділу державної виконавчої служби у Кам`янець-Подільському районі Хмельницької області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький) Стоцьку Анастасію Станіславівну здійснити перерахунок заборгованості зі сплати аліментів ОСОБА_2 у виконавчому провадженні №67842474 за період з листопада 2021 року по січень 2022 року відповідно до частини другої статті 195 СК України виходячи із середньої заробітної плати працівника для відповідної місцевості.
В решті скарги відмовити.
Стягнути з Кам`янець-Подільського відділу державної виконавчої служби у Кам`янець-Подільському районі Хмельницької області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький) на користь ОСОБА_1 8680 грн. судових витрат по сплаті послуг з надання правничої допомоги у суді першої інстанції.
Стягнути з Кам`янець-Подільського відділу державної виконавчої служби у Кам`янець-Подільському районі Хмельницької області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький) на користь ОСОБА_1 3720 грн. судових витрат по сплаті послуг з надання правничої допомоги у суді апеляційної інстанції та 496,20 грн. судових витрат по сплаті судового збору в суді апеляційної інстанції.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Повний текст постанови складено 29 квітня 2022 року.

Судді:                                                        Р.С. Гринчук 

                                                               А.М. Костенко

                                                               Т.В. Спірідонова