УХВАЛА
про залишення касаційної скарги без руху

11 травня 2022 року 
м. Київ
справа №420/8443/21
адміністративне провадження №К/990/10047/22

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
судді-доповідача: Коваленко Н.В.,
суддів: Рибачука А.І., Стеценка С.Г.,
перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 21 вересня 2021 року та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 23 лютого 2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,
У С Т А Н О В И В:
21 травня 2021 року ОСОБА_1 (далі - позивачка) звернулася до суду із позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (далі - відповідач), в якому просила:
- визнати протиправними дії відповідача по зниженню відсоткового розміру від 90 % до 60 % від суми місячної (чинної) заробітної плати та застосуванню обмеження максимального (граничного) розміру пенсії при проведенні перерахунку пенсії за вислугу років;
- визнати протиправним та скасувати рішення № 951370116169 від 12.11.2020 року у частині, що стосується застосування при проведенні перерахунку пенсії за вислугу років відсотку розрахунку пенси у розмірі 60 % (замість 90 %) від суми заробітної плати, вказаної у довідці Одеської обласної прокуратури від 03.11.2020 № 352, а також здійснення її виплати із застосуванням обмеження її граничного (максимального) розміру;
- зобов`язати відповідача здійснити перерахунок та виплату пенсії за вислугу років з 1 жовтня 2020 року відповідно до вимог статті 50-1 Закону України від 05.01.1991 № 1789-ХІІ "Про прокуратуру" (у редакції Закону від 12.07.2001 № 2663-111 та з урахуванням статей 81, 86 Закону України від 14.10.2014 № 1697-VII "Про прокуратуру", виходячи з розрахунку 90 % від суми місячного (чинного) заробітку працюючого на посаді заступника начальника відділу, у зв`язку з підвищенням заробітної плати працівникам органів прокуратури, на підставі довідки прокуратури Одеської області від 03.11.2020 № 352, згідно з якою розмір заробітної плати, що враховується для перерахунку пенсії позивача становить 69833,16 грн, без обмеження її максимального (граничного) розміру з урахуванням раніше проведених виплат.
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 21 вересня 2021 року, залишеним без змін постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 23 лютого 2022 року, у задоволенні позову відмовлено.
Не погоджуючись із рішенням судів першої та апеляційної інстанції, вважаючи, що судами прийнято рішення з порушенням норм матеріального та процесуального права, позивачка звернулася до Верховного Суду з касаційною скаргою.
Щодо клопотання про поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження судових рішень.
Скаржницею у прохальній частині касаційної скарги також заявлено клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження, яке вмотивоване тим, що постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 23.02.2022 позивачці видано секретарем судового засідання 23.03.2022, за два дні до закінчення строку на касаційне оскарження, що підтверджується відповідною розпискою про отримання документа.
Утім, скражницею до матеріалів касаційної скарги відповідних доказів на підтвердження пропущеного строку на касаційне оскарження доказів не надано.
Відповідно до частини першої статті 329 Кодексу адміністративного судочинства України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Частиною другою статті 329 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.
За правилами встановленими частиною третьою статті 332 Кодексу адміністративного судочинства України касаційна скарга залишається без руху, якщо вона подана після закінчення строків, встановлених статтею 329 КАС України, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними.
Щодо обґрунтованості підстав касаційного оскарження.
Розгляд справи у суді першої інстанції здійснено у порядку загального позовного провадження.
Згідно з пунктом 4 частини другої статті 330 Кодексу адміністративного судочинства України у касаційній скарзі зазначаються підстава (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 328 цього Кодексу  підстави (підстав).
Приписами частини четвертої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України обумовлено, що підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках:
1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;
2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;
3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;
4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами другою і третьою статті 353 цього Кодексу.
Системний аналіз наведених положень Кодексу адміністративного судочинства України дає підстави для висновку, що при касаційному оскарженні судових рішень, зазначених у частині першій статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України, у касаційній скарзі обґрунтування неправильного застосування судом (судами) норм матеріального права чи порушення норм процесуального права має обов`язково наводитись у взаємозв`язку із посиланням на відповідний пункт частини четвертої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України як на підставу для касаційного оскарження судового рішення.
Таким чином, касаційна скарга повинна містити посилання на конкретні порушення відповідної норми (норм) права чи неправильність її (їх) застосування. Скаржник повинен зазначити конкретні порушення, що є підставами для скасування або зміни судового рішення (рішень), які, на його думку, допущені судом при його (їх) ухваленні, та навести аргументи в обґрунтування своєї позиції.
Підставами касаційного оскарження скаржник зазначає порушення судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права. Обґрунтовуючи вказані підстави касаційного оскарження, скаржник посилається на частину четверту статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України, а також зазначає, що ця справа має для неї виключне значення унаслідок таких обставин: позивачка є непрацюючим пенсіонером; на її утриманні знаходиться 86-річна мати, для якої позивачка є єдиним годувальником, інших не має; на час звернення до відповідача пенсія позивачки становить лише 25 % від заробітку замість 90 %, що їй призначено довічно, а розмір щомісячної недоплати протягом вже 19 місяців становить 45 тисяч гривень; не має у власності будь-яких підприємств, транспортних засобів, ділянок землі тощо, не займається будь-якою підприємницькою діяльністю; має 1-кімнатну квартиру, у якій мешкає складом сім`ї 2 особи-разом із своєю матір`ю; пенсія є єдиним джерелом доходу та від її розміру напряму залежить життєвий рівень її та її родини.
Втім, колегія суддів вважає неприйнятними наведені скаржником підстави касаційного оскарження, оскільки загальні посилання на частину четверту статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України не є належним обґрунтуванням підстав касаційного оскарження. Також недоречними є посилання скаржника на підпункти «а», «в» пункту 2 частини п`ятої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України, оскільки розгляд справи в суді першої інстанції здійснювалася за правилами загального позовного провадження.
Таким чином, оскільки розгляд справи здійснено судом першої інстанції у порядку загального позовного провадження, скаржниці слід навести підстави касаційного оскарження, визначені частиною четвертою статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України.
Враховуючи межі перегляду судом касаційної інстанції, визначені статтею 341 Кодексу адміністративного судочинства України, суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.
Суд касаційної інстанції не може самостійно визначати підстави касаційного оскарження, такий обов`язок покладено на особу, яка оскаржує судові рішення, оскільки, в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження (частина третя      статті 334 Кодексу адміністративного судочинства України  ).
Отже, касаційну скаргу ОСОБА_1 слід залишити без руху та встановити десятиденний строк з дня її отримання для усунення недоліків шляхом подання заяви про поновлення строку на касаційне оскарження із наданням підтверджуючих доказів дати отримання оскаржуваного судового рішення, а також зазначити обгурнтовані підстави касаційного оскарження визначені частиною четвертою статті 328 КАС України з їх детальним обґрунтуванням.
Керуючись статтями 169, 229, 330, 332, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, Верховний Суд
У Х В А Л И В:
1. Визнати неповажними підстави пропуску строку на касаційне оскарження рішення Одеського окружного адміністративного суду від 21 вересня 2021 року та постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду від 23 лютого 2022 року, викладені у касаційній скарзі ОСОБА_1 .
2. Відмовити у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на касаційне оскарження.
3. Залишити без руху касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 21 вересня 2021 року та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 23 лютого 2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії.
4. Надати ОСОБА_1 десятиденний строк з дня вручення копії цієї ухвали для усунення недоліків касаційної скарги, які зазначено в мотивувальній частині ухвали.
5. Надіслати ОСОБА_1 копію ухвали про залишення касаційної скарги без руху.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями, є остаточною та оскарженню не підлягає.
Суддя-доповідач                                                                                Н.В. Коваленко
Суддя                                                                                                    А.І. Рибачук
Суддя                                                                                                    С.Г. Стеценко